Nelly, kan du lämna oss?
Herr Robinson...
Många av mina vänner ligger med eskorter. Du kanske känner dem.
Min första erfarenhet var rätt okej. Och jag betalade inget.
Men jag hade valt en annan modell...
Jag borde väl inte förhöra dig, men jag vill veta vem som låg i min säng.
Jobbar du för en agentur?
Hade du ont om klienter?
Nej, jag hade många.
Jag insåg att jag aldrig skulle bli modell.
Jag saknade talang,
hade ingen karriärplan, ingen framtid.
Klassisk man-att-hyra.
Ska jag tycka synd om dig?
Hur tror du jag kände när de erbjöd mig 30 000€ för att förföra dig?
Trettiotusen?
Wow.
Jag vet inte, du kanske fortfarande ljuger.
Jag lyckades komma ihåg din födelsedag, men den kanske inte stämmer.
Jag trodde jag skulle hitta en främling och bli förbannad på ett as.
Men det är du. Det är för jobbigt.
Jag lovar att vittna emot dem.
Toppen.
Det kan inte ha varit en lätt jul.
- Hur mår du? - Jag är glad att vara hemma.
Du har rätt att vara sårad.
Att ge upp sin familj är lika svårt andra gången.
Jag åkte dit utan förväntningar. Så jag är inte besviken.
Det är inte som om du svek oss och det slog slint.
Precis.
Tillbaka bland de mentalt friska?
Min syster ligger med sin konstkurator. Än mer, hon är förälskad.
Yann lär inte acceptera det. Vi måste agera snabbt.
Även med Robinson. Han måste överraskas för att säkra avtalet.
Vi har saknat dig, Victor. Inga fler jular utan dig.
Tack för att du avbröt semestern. Familjen vill lösa detta snabbt.
LEDU mot Rovel?
Ingen domare skulle våga fördröja.
De har en stjärnadvokat, antar jag?
De anlitade Herrman. En ärrad krigare. Det säkra valet.
Han gillade inte att tvingas hem från Gstaad på juldagen.
De är rädda.
Underbart. Håll mig underrättad.
Hej, ni har ringt Paloma. Lämna ett meddelande.
Missade du båten?
Vi väntade på dig i ateljén.
Se upp, Paloma.
Han kommer få dig att tro att du är viktigast i världen
och lura in dig i sitt nät.
Skynda dig tillbaka. Skeppet väntar på sin kapten.
Couture är din chans.
Det är här vi förvarar jacquard-korten.
De här.
De kontrollerar vävstolens rörelser.
Denna kollektion är unik.
Det är sömmerskornas arv.
Titta här.
Det här är Maries dopklänning.
Jag älskade att umgås med spetsmakarna.
Jag var deras maskot. Och...även deras modell.
Jag minns när jag var runt tio
och min far kom på mig när jag bar en konfirmationsklänning.
Som straff tvingade han mig att bära den utomhus hela dagen.
Det var februari. Jag var dödssjuk i två veckor.
Jag bar aldrig klänning igen.
Istället började du skapa dem.
Precis.
Får jag?
Det här modehuset är lika bräckligt och värdefullt som spetsen det skapar.
Allt hänger på en tråd.
Bokstavligen.
Som din nästa kollektion.
Du kommer lösa det.
Det är jag säker på.
Oppositionen planerar att anlägga vandringsleder på vår mark!
Ingen vandrar här omkring! De vill bara irritera oss.
Kusten tillhör dem som försvarade den mot britterna!
Håller du inte med, Yann?
- Du har varit här längre än vi. - Sen sjunde korståget.
- Har ni sett Marie? - Nej.
Gör du oss inte ens sällskap till aptitretarna?
Jag tål inte de där människorna.
Är det bara jag, eller blir de värre för varje år?
Det är du. "De där människorna" har varit våra vänner länge.
Våra modepengar är inte likvärdiga deras pengar.
- De ser ner på oss. - Med din familj så är jag van vid det.
Men här behandlas jag respektfullt,
åtminstone mellan fyra ögon.
Modehuset skulle inte finnas utan mig och mina pengar.
Det verkar ni alla glömma.
Är det nåt du vill säga? Röstar du kanske på vänstern?
Jag vet att du tar mig för en idiot. Du, dina bröder, till och med din son.
Men jag är inte blind.
- Du har förändrats. - Inte alls.
Vem tål du inte? "De där människorna" eller mig?
Jag varnar dig.
Ska familjen behålla mina 15% måste du göra ett val.
I modebranschen är det första kriteriet enastående handteknik.
Kan man inte väva, talar man inte ateljéns språk.
En skicklig designchef måste först och främst vara en bra sömmerska.
Om du vill designa couture,
måste du lära dig acceptera dess flyktiga, ogripbara aspekt.
Skönhet för skönhetens skull.
Är det inte för lätt att gömma sig bakom "skönhet för skönhetens skull"?
Att ignorera världen omkring oss? Alla delar inte samma dröm.
Min generation drömmer om att rädda det som återstår av världens skönhet.
Läder, cashmere, koschenill. Vår arts dröm går alltid ut över andra arter.
Lyx har alltid placerat oss högst upp i näringskedjan.
Men det är en illusion. Vi ingår i kedjan. Vi regerar den inte.
Jag vill sätta den enastående handtekniken...
...i arbete för att uppnå min dröm.
Du är modig och stark.
Men det är här allt börjar.
Hitta din musik först. När du hittat den, kan du skapa din egen dröm.
Jag är ledsen, men jag tror verkligen att det är bäst så. Gör inte du?
Frågar du vad jag tycker?
Jag vill att du förblir min stiftelses kurator.
Men jag förstår om du slutar.
Och jag...
- Det är du som ger upp. - Jag har aldrig lovat nåt.
Menar du allvar?
Vad hände med "fånga dagen"?
Du gav upp.
Du valde LEDU före mig.
Det här är inte på riktigt. Det vet du, va?
Vem försöker du övertyga?
Du är inte en sån kvinna.
Vilken kvinna, Judith?
En kvinna som bygger sin egen bur
bara för att hon vill vara lika mäktig och olycklig som sina bröder.
Din familj förtär dig. Ändå vill du skydda dem till varje pris.
Det är det som är overkligt, Marie! Din familj!
Jag är ledsen, Judith.
Det är jag som är ledsen.
Ledsen för din skull.
Robinson, jag vet att jag inte har rätt att prata med dig längre.
Men jag vill.
Jag vill träffa dig.
Röra vid dig. Kyssa dig.
Jag förstörde allt och lär gräma mig i resten av mitt liv.
Jag älskar dig.
Säkert att han kommer?
Ja.
Vi kanske kan höra motpartens version medan vi väntar?
Ert vittne får fem minuter till.
- Herr Herrman? - Det här går fort, fru domare.
Mina klienter förnekar givetvis all inblandning
i det fantasifulla scenario familjen Ledu har orkestrerat.
Herr Ledu, förnekar ni att ni känner herr Solal Batetana?
Inta alls. Jag känner honom.
Jag träffade honom på julafton i min brors hus.
Då insåg jag att min systerson hade en personlig relation
med modehuset LEDU:s receptionist,
utan att beakta den etiska policy jag etablerade när jag arbetade där.
- Känner ni honom också, fru Ledu? - Fru Rovel.
Jag träffade honom en gång i september, under LEDU:s prêt-à-porter-visning.
- Han och Robinson var där som ett par. - Ja, och han arbetade redan för er.
Jag tolererar inga anklagelser mot mina klienter utan bevis.
- Och vad har ni gjort av beviset? - Herr Ledu,
låt oss hålla detta till en konfrontation av versioner, inte individer.
Robinson, du ska veta...
...att jag beklagar. Jag vet hur mycket du älskade Solal.
Jag är ledsen att det inte höll mellan er.
Jag menar det.
Solal ville vittna för två dagar sen. Hotade ni honom?
Fru domare, vi överväger att stämma för ärekränkning.
Vill ni stämma mig?
Varsågod. På riktigt. Ni har allt att förlora.
Varsågoda. Det är ju sant!
- Hej, du har ringt Solal... - Tänker du slå alla brevlådor i staden?
- Följ mig. - Vart?
Har du plats för din mor i den där lägenheten?
Vad gör du?
Vill du ta hand om mig?
Jag klarar mig själv. Som alltid.
Det vore bra för mig också.
Låtsas inte att vi står varandra nära. Du kan också klara dig själv.
Domaren begär inte ens en utredning.
Perfekt! Navarre är avgjord.
- Avgjord. - Vi begravde honom i cement.
Metaforiskt sett.
Vad gör vi åt din syster?
Jag jobbar på det.
Bra gjort. Jag är stolt över er båda.
"Bra gjort" och "stolt" från min mors mun.
Du är en hjälte.
Hon sa "er båda".
På 32 år har hon aldrig frågat hur jag mår.
Och nu vill hon leka hönsmamma? Allvarligt!
- Jag förstår. - Och hon var vidrig mot Solal!
Hon tålde inte tanken på att jag skulle vara lycklig,
än mindre med nån som Solal, en anställd!
Du kan inte förneka att hon visste bättre än oss andra.
Solals concierge sa att han flyttade för en vecka sen.
Eller, Ismaël M'Bemba. Det är hans riktiga namn.
- Ismaël. - På riktigt?
- Det värsta är att det inte passar honom. - Visst, det är det värsta.
Titta.
De till och med gav honom ett falskt id.
- Hur fick du det här? - Jag sökte igenom Virginies kontor.
Okej.
Solal svek oss, men Nelson sköter det. Vi hittar bevis för att sätta dit dem.
- Han ville vittna. - Robbie, han uteblev!
- De måste ha erbjudit mer pengar. - Eller så har nåt hänt honom.
De hotade honom. De skyr inga medel!
Jag vet att jag verkar vara i förnekelse. Skit i det.
Jag vet att Solal var genuin. Ismaël... Skit samma.
Visst är det otroligt vackert?
Ja.
Otroligt att du gick härifrån till socialen.
Min inspiration är en vattengudinna som simmar på den sjunde kontinenten.
Därför ville vi ha en mindre konventionell spets.
Det har jag förstått.
Men det fungerade inte.
Problemet är att varumärket couture står för det extraordinära.
Och modeförbundet kan återkalla det om era designer inte möter kriterierna.
- Har du aldrig sabbat en prototyp? - Jag? Miljontals gånger.
En månad före visningen?
Så vad är lösningen?
Vi gör på ditt sätt eller inte alls?
Ska ni tillverka spets, måste ni göra på rätt sätt.
Jag fattar. Ni vill revolutionera saker.
Jag har känt likadant. Spets var töntigt redan på 80-talet.
Men skillnaden är
att när jag växte upp såg jag spetsmakarna i arbete.
Om ni vill göra revolt,
måste ni vara oklanderliga, tekniskt sett.
Och som tur är, kan man lära sig teknik, till skillnad från fallenhet.
Annars...
LEDU DE KARDENET SPETSFABRIK
Visst är det magnifikt?
Varför bad du mig komma till Bretagne? Vi har mycket att göra i ateljén.
Vi är fel ute, Ye-Ji.
Titta! Ser du hur vackert och intrikat det är?
Det tog ett århundrade att nå detta resultat.
Vi har en månad på oss.
Men vi har expertisen.
Vi kämpar för hårt för att göra det motsatta till LEDU.
Det var hela poängen!
Att inte producera mer. Att göra spets på ett nytt sätt.
Jag vet!
Jag vet, men...
Nu vet jag inte om det är en bra idé.
- Visningen är om knappt en månad. - Jag är så förvirrad.
Efter jul är det normalt...
Julen hör inte hit. Jag pratar om kollektionen.
Det är dumt att förstöra allt för att vara annorlunda.
Modehuset förtjänar inte det.
Modehuset...
...eller Vincent?
Du fick en pappa i julklapp. Jättekul.
Det har inget med mig att göra.
- Vin, fröken? - Visst, tack, Nelly.
Har inte Ye-Ji kommit ner än?
Hon har åkt.
Vad menar du?
Du var på ditt rum. Hon bad mig säga till dig.
Hon kunde inte sova över. Hon måste vara i ateljén tidigt imorgon.
Tack.
Du har tur som har henne.
Men jag finns också här.
Vi kan sätta igång om du vill.
När du vill.
Jag behåller mina aktier efter det ni gjorde mot mig
och det ni gjorde mot Solal.
- Rovel-gruppen har aldrig... - Visst.
Vad mig anbelangar blir det ingen affär.
Jag ska betala tillbaka pengarna Rovel "lånade" mig.
Ingen skuld, ingen säkerhet, inga aktier.
Adios, Rovel.
Robinson, hur kan vi övertyga dig om att du hör hemma här hos oss?
Wow, snacka om...
...fräckhet.
Vi måste försöka komma överens.
Vi vill visa din kollektion på nästa prêt-à-porter-visning.
Marknadsföringen är klar.
Tyvärr, nej, tack. Som sagt, jag ska betala tillbaka.
Tja, men...
Beklagar, men vi trodde inte att du skulle vilja backa.
Som du sa, det var allt du nånsin önskat.
Ni har inte mina aktier.
Enligt vårt kontrakt,
om jag missar en inbetalning får jag en påminnelse.
Svarar jag inte på den,
kan ni ta mina aktier som säkerhet. Men jag har inte fått nåt.
Du kanske glömde öppna ditt mejl från Kaymanöarna.
Från och med idag är du väldigt, väldigt rik.
Du leder ett mycket lovande modehus inom Rovel-gruppen.
Vi ser fortfarande fram emot att samarbeta med dig,
Robinson.
Jag följer dig ut.
Nu pratar vi om din syster.
Vi kan skapa symmetri...
Vi har fått ett nytt prov.
Fan.
Vi vet fortfarande inte hur vi ska göra klänningarna.
Vi har varit i "röda zonen" förr, Monique. Vi är vana.
Jag kan dessa tre veckors stress utantill. Vi är på väg mot en katastrof!
Jag vet att ateljén är hårt pressad. Paloma kommer leverera inom ett par dagar.
Jag litar på henne.
Vi har aldrig stått utan material så nära inpå en visning. Aldrig.
Monique...
Vad fan gör Paloma?
I fyra dagar har jag känt pressen, medan "fröken" gör spets!
- Jag vet hur du känner. - Som om jag vill gå härifrån?
Paloma kommer behöva stöd.
En sann vän. Okej?
- Är jag bara här för att vara en god vän? - Nej.
Ha tålamod. Jobba dig upp.
Alla stora designers har jobbat för bra modehus.
Du kommer inte alltid vara nummer två. Tro mig.
Jag ska ha en liten nyårsfest. Du är mer än välkommen.
Tack, Nelly.
Nej, tack.
Kom igen. Vi skålar.
Det är nyårsafton.
Sist jag drack champagne sa jag hemska saker.
Kom igen.
Nåt nytt från Paris?
Inget positivt.
Du och din bror...
Det är inte bara Perle.
Det är nåt annat mellan er.
Han och jag har aldrig kunnat samexistera.
Från första början. Enligt honom...
...och Perle,
är allt mitt fel.
Jag är en sån där "toxisk" person
som psykologibloggar råder en att undvika.
Med det sagt,
om du hör talas om en fest ikväll med folk i din ålder,
så ska du få ett råd. Fly.
Vad är det?
Visst är det vackert?
Det är föroreningar.
Det här är den nya världen.
Det är inte en dröm.
Inte min i alla fall.
Hur firade du jul?
Du är en sån snobb! Sluta.
Hej, Agnès.
- Hur mår du? - Bra.
Jag älskar ditt lilla gömställe här på Champs-Élysées.
- Jag älskar klänningen. Vems är den? - Rovels. Mina LEDU är hos kemtvätten.
Ju mer de kopierar oss, desto bättre blir de.
- Champagne? - Gud, nej. Det här känns som arbete.
- Agnès! - Hej, Nathalie.
Jag kommer snart.
En dag förutspådde en av dem
att jag alltid skulle ha tur och vara lycklig.
- Men jag har inte varit lycklig. - Hallå?
Har du provat hela din garderob? Var är du?
Jag saknar styrkan att gå hemifrån.
- Tittar du på ettan eller tvåan? - Trean.
Sissi: Älskad kejsarinna.
Åh, nej. Du är i riktigt dåligt skick.
Okej, jag låter dig fira nyår med Sissi.
- Men jag ringer dig imorgon. - Tack.
Älskar dig.
Käraste vännen. Hur mår du?
Vi är sena.
- Min mor kommer bli glad. - Ändrade planer för kvällen.
En överraskning?
Jag känner mig som 20 igen.
Hur mår du?
- Jag mår bra. - Snacka inte skit.
- Jag märker när du ljuger. - Jag har aldrig varit lyckligare.
Okej. Du har gjort bra ifrån dig efter Vincentgate.
- Än en gång var det du som räddade LEDU. - Det är mitt jobb.
Min make köpte just ett gammalt familjemärke i Italien.
- Jag kan inte säga vilket än. - Jag vet vilket.
Okej. Då vet du att allt måste återuppbyggas.
Den nya designchefen är ett underbarn. Och du...
Du vet vad som måste göras. Kom. Damma av märket. Få det att växa.
Efter tre år får du aktieutdelning. Det kommer stå i ditt kontrakt.
Tja...
Det låter frestande.
Så på nyårsafton bokar du hela restaurangen från vår första dejt.
Är det inte för sent att vinna tillbaka flickan?
Vi har passerat sånt.
Men det är en perfekt plats att prata.
Verkligen prata.
Älskar du henne än?
Pang på rödbetan, alltså?
Okej.
Ja.
Men jag älskade dig också.
Och jag trodde på oss. På vår familj.
Vi har en dotter.
Hon är bortskämd, men älskad, och det vet hon.
Var det inte det vi önskade?
Jag vet vad ni har planerat.
Du skiljer dig, jag blir bänkad. Slut på berättelsen.
När det väl gäller,
- vill du ha mina aktier, men inte mig. - Du har fel.
Vår relation må vara ett misslyckande, men inte nödvändigtvis för gruppen.
Man är två i ett äktenskap.
Inte en, inte tre.
Håller du fast vid din mor kommer det bli krig.
Och en otrevlig skilsmässa, för jag kommer kämpa emot.
Men om jag väljer dig?
Då tar vi över Rovel tillsammans.
Maktparet.
Om du litar på mig,
för jag över mina aktier till holdingbolaget direkt.
Om du litar på mig.
Kan jag sätta på nåt...
- ...lite gladare? - Absolut. Varsågod.
Är det här Ginos skivor?
De var hans.
Du vet, Gino älskade DJ:n på Bains Douches.
Han avslutade alltid kvällen med den här sången.
Det var hans varumärke.
Vem var han, annat än...
...en festprisse? Hade han nåt slags talang?
Han var inte alls nån festprisse. Gino...
...hade talang för att leva.
För lättsamhet och sena nätter. Han festade, men var ingen festprisse.
Vore det inte för honom,
skulle jag vara en tillbakadragen, landsortsaristokrat,
nervös och konservativ, gömd i sin gamla herrgård.
Du har verkligen förändrats.
Se upp.
Kom, jag vill visa dig nåt.
Redo?
- Då börjar vi. - Okej.
Akta! Du kommer kväva henne med dina färgångor.
Sluta gnata. Hon måste vänja sig.
Paloma ska bli konstnär. Som sina pappor.
Hej. Varför ringer du så sent? Var är pappa?
Pappa sover. Det är därför jag ringde.
Jag såg Paloma på tv. Men de nämnde inte dig.
Okej. Gott nytt år på dig också, mamma.
Det är dags.
Gott nytt år.
Min älskade.
LÄNGTAR EFTER ATT TRÄFFA DIG
JAG TÄNKER PÅ DIG...
Korsa.
Vänd.
Och vänd igen.
Sådär.
Nål.
Den här.
Här.
Korsa.
Okej.
Lycka till.
Palo, det är jag. Vad håller du på med?
Det är 2 januari. Ditt modehus väntar på dig,
och jag vet inte vad jag ska säga.
Jag vet att du går igenom personliga saker och behöver vara ensam.
Men jag är också ensam. Jag vet inte vad jag ska göra.
Ring mig.
Kom tillbaka.
- Godmorgon. - Godmorgon.
Ja!
Få se.
Inte illa för en nybörjare.
Och jag hittade min neo-spets.
Elastisk. Robust. Vegansk.
Lokalodlad.
Jag hittade en startup i Nantes som gör sjögrästråd.
Spetsmakarna kan börja testa den imorgon.
LEDU återvänder till havet, modehusets födelseplats.
Kollektionen ska heta "Vågen".
- Vi ses senare. - Vi ses senare.
Efter striden för att bli av med honom så tar du tillbaka honom?
- Han stannade och hjälpte mig. - Folk kommer inte förstå.
Se honom som en konsult. Inget mer.
Jag har känt honom länge. Han sårar människor, även omedvetet.
Tack, Perle. Jag är en stor flicka.
Är vi klara här?
Jag hatar malva. Det är för gamla tanter.
Hela hans kollektion är lila. Svårt att bli av med.
Inte alls. Han får helt enkelt börja om.
- Så nära visningen? - Inga gränser.
Måste jag in under bordet? Jag är inget barn.
Raring, du är fortfarande yngst. Det är tradition.
- Vems är den här biten? - Mammas.
- Och den här? Den största? - Mormors.
Om jag får mandeln, vem ska jag då utse till drottning?
Mamma!
Mormor.
- Mormor? - Mamma!
Ring en ambulans.
- Nå? - Hon mår bättre.
- Är det nåt jag borde veta? - Nej.
Hälsokontrollen visade inget.
Hon är bara utarbetad.
Har du tänkt över mitt förslag?
Inte än.
Vad gör du här?
Perle.
Vi sitter i skiten.
Jag är så trött på att höra det.
Vi har aldrig suttit så djupt i skiten.
Ring din farbror eller din mor, nån i din familj.
Jag är trött på att städa efter er.
Är det bara dig de stal?
Jag hörde att de stal nån från LEDU till Milano.
Var det du?
Jag borde ha slutat för länge sen.
Gör det inte. Inte nu.
- Rovel vill åt aktiemajoritet av LEDU. - Skulle det vara nåt nytt?
Den här gången kommer de få det. Jag fruktar det värsta för Victors aktier.
Vad gäller mina har det värsta redan hänt.
Min far är näst på tur.
Jag behöver verkligen din hjälp.
- Din mor är upptagen. - Jag vet. Hon övar till filharmonikerna.
Inte ens du vet vad som pågår där inne, eller hur?
Du är lojal.
- En viktig egenskap för min mor. - Jag får betalt för det.
- Du och jag har mycket gemensamt. - Det tror jag inte.
Min mor är landsortsrevisor, inte vd.
Inte direkt samma uppväxt.
Kanske inte. Men vi rör oss båda i kulisserna som goda soldater.
Folk ser oss på samma sätt. Vi kommer aldrig lyckas på egen hand.
Jag är nöjd där jag är.
För tillfället.
Vet du varför pyramidens arkitekter var så värdefulla?
Deras konstruktioner höll.
Än mer, de var oersättliga.
De var unika. De hade en hemlighet.
Det fanns ett sätt att säkra att hemligheten aldrig kom ut.
Begrav arkitekten med faraon.
Det som faktisk pågår i det här kontoret
kan förändra mycket för både dig och mig.
Undertexter: Victoria Heaps