Vil De klippe den her mønsterdel?
Hvis nogen havde sagt, at jeg skulle sy i tang en dag…
Jeg tager kattepels med i morgen.
Måske forvandler mademoiselle Paloma det til mohair!
De damer, De kan finde på vittigheder om en uge efter showet.
Bonjour, Monique. Paloma Castel er kommet. Hun venter på dig.
Glimrende. Merci.
Mademoiselle er kommet, så modellen kan prøve nummer tre.
Sig noget til dem.
Det duer ikke.
Jeg har ikke hørt fra Solal. Vi finder ham aldrig!
Fokusér på din tur til Bretagne! Din far må ikke sælge sine aktier.
Vi kan afholde Rovel fra at få majoriteten.
- Hvad er så planen? - Kommer du ikke med?
- Perle, jeg kender ham knap nok. - Han er din far.
Han vil bare gerne lære dig bedre at kende.
Find ud af, om nogen har kontaktet ham. Og hvem.
Vis interesse. Indhent det tabte. Jeg ved ikke.
I mellemtiden taler jeg med din mor.
Værsgo.
Du er kommet for at undskylde.
Du har årsager nok. Jeg har tid nok. Værsgo.
Det er en god pris efter det, Vincent gjorde.
Diane har vel sagt, at du ikke skal kommet tomhændet tilbage.
Så kommer du over knæet igen.
Enten får hun dine aktier. Eller Yanns.
Du spillede et farligt spil. Jeg advarede dig til jul.
Stakkels Yann. Hans kone var ham utro. Oven i købet med en kvinde.
Er hun i det mindste gammel nok?
Det vil hans konservative vælgere ikke billige, vel?
Han vil aldrig tro dig.
Rovel har fotografier.
Det må gøre ondt at gøre det her mod den kvinde, der opfostrede dig.
Hvorfor insisterer du på at blive? Seriøst.
Sælg dine aktier. Du bliver milliardær. Og du kan drive Rovel-stiftelsen.
Sammen med os.
LEDU er…
…fortid.
Min fortid.
Og din.
Nej.
Det betyder intet for mig. Hverken Maison'et eller familien.
Hvad kan jeg sige?
Hvis du går efter perfektion, opnår du den aldrig helt.
Dagen inden mit første coutureshow lavede jeg hele brudekjolen om.
Værkstedet arbejdede hele natten.
- Ikke sandt, Monique? - Jo.
Monique, jeg tror…
Se her.
Mademoiselle vil gerne have lidt volumen her.
Det løsner op for silhuetten.
Jeg synes, at det ødelægger balancen.
- Skal jeg lave indsnit i draperingen? - Ja, men uregelmæssigt.
Et par sting, så det føles let og poser lidt.
Men ikke noget alt for dramatisk. Ikke tungt. Let.
Ét sting per centimeter uden at trække i stoffet.
Fint.
Det er fint. Flot.
Vincent. Hvad har du gang i med Paloma?
Du bliver aldrig tilfreds, uanset hvad jeg siger.
Du vil have, at jeg er den, som du ser.
Nej. Men du driver hende til vanvid.
Du vil have hende til at lave alt om i sidste minut.
Kollektionen er færdig!
I min tid vidste lederen af atelieret, hvornår denne skulle beherske sig.
Er det det, der går Dem på? At hun og jeg er et hold?
- Jeg kunne spørge Dem om det samme. - Vent. Vent!
Kom De virkelig for at hjælpe hende?
Hvis De gjorde, er det fint med mig.
De ønsker bare, at hun er lykkelig, ikke?
Jeg har ingen interesse i at se Paloma fejle.
Men De…
Hvis hun fejler, kan De overtage hendes plads.
Deres plads.
Ye-Ji, De og jeg ønsker begge to det samme.
At hun er lykkelig. Naturligvis. Men jeg har en vis erfaring med mig.
De vil have, at det fungerer. Jeg ved, hvordan det fungerer.
Og Paloma ved det også.
Og derfor er hun indtil videre Maison'ets kunstneriske direktør.
Farvel.
Jeg følger dig ud.
Gør hun fremskridt?
Min mor.
Jeg ved ikke, hvad hun gjorde, men hun elsker at spille klaver.
Hvor kan vi høre dig spille? Du arbejder vel ikke kun for os.
Jeg er faktisk på orlov.
Beklager, madame Rovel. Jeg skal undervise.
Vi kan få inddraget din tilladelse til at praktisere.
Så ville du have tid til at øve dine skalaer.
Du kender Lucy.
Hun ser harmløs ud, men du ønsker ikke at tirre hende.
Er det en grov forbrydelse at forfalske journaler?
Lad os få en kop kaffe.
Det er farven.
Jeg fokuserede aldrig på farven.
- Den må vi arbejde på. - Vent.
- Du kan ikke ændre farven… - Seriøst?
- Hvorfor ikke? - LEDU-couture er sort. Punktum.
Indtil videre er hun Maison'ets kunstneriske direktør.
Hvad så? Flytter du?
Det smarte ved et hotel er, at man kan vende tilbage når som helst.
Du bor her, Marie.
Det har jeg altid elsket ved dig. Hvem ellers bor på hotel hele året?
Coco Chanel?
- Har du allerede en ny adresse? - Jeg tager til Bretagne.
Jeg skal vise mit ansigt for stiftelsen.
Er alt i orden? Med Yann?
Hvad handler det her om, Perle?
- Hvordan tog din søster nyheden? - Overraskende godt.
Marie skal nok tilgive dig.
Hun elsker dig så højt.
Caroline.
Hvis jeg skal ødelægge deres ægteskab og blive uvenner med Marie for altid,
vil jeg have et svar. Nu.
Ikke her.
Måske er jeg på din side.
Men hvis jeg er, og det er et hvis, så er der en betingelse.
Og det er?
Det skal være helt slut med Perle.
For altid.
Forbyder du mig at se hende?
Vi er ikke 20 år længere, Victor. Vi er ikke 20.
Du kan knalde, hvem du vil. Hvem som helst. Bare ikke hende.
Og tro ikke, at tingene mellem os bliver som før.
Vi lader som om for Louise og for firmaet.
Det magtfulde par.
Du havde ret. Det er jo drømmen.
Men på grund af dig og min mor kan jeg aldrig være den kvinde, jeg var før.
Så…
Det er jeg ked af.
Det er ganske få, der får mulighed for at tage kontrollen over deres liv.
Hvis du ikke vil have, at vi er et par længere,
hvorfor må jeg så ikke se Perle?
Det er en del af aftalen.
Du vil have, at jeg også lider.
Når du står ved roret i LEDU, skal du fyre hende.
Opdager jeg, at du er gået over grænsen, er aftalen færdig.
Og det er du også.
Får du mig skygget, ligesom din mor gjorde?
Hvis du intet har at skamme dig over, bør det være lige meget.
Du må have noget stort på din mor. Ellers ville du ikke være så selvsikker.
Jeg vil vide det.
Hvordan kunne Robinson sælge sine aktier?
De omgik aftalen og narrede ham.
- De gav ham… - Alt, hvad jeg altid har nægtet ham.
Ikke?
Du må ikke ringe til ham. Han vil selv fortælle dig det.
Så ejer Diane tre procent af Maison'et.
Vi er ikke længere uafhængige.
Jeg har altid troet, at vi ville klare den.
Victor forelagde mig et tilbud.
Han har nok nemmere ved at overbevise Yann.
Men teknisk set må Yann ikke sælge. Vel?
Det er os, der er problemet. Ikke Rovel.
Vi har alle gode grunde til at forlade skuden.
Mit ægteskab gjorde, at vi kunne stifte vores Maison.
Måske kan det hjælpe os med at redde det i dag.
Hvis jeg kan give det ny betydning.
Det er måske et dumt spørgsmål, men er Maison'et det offer værd?
Jeg kunne spørge dig om det samme. Jeg slutter mig til Yann i Perros-Guirec.
Robinson er der allerede.
Sendte du ham ud for at tale med sin hans far?
De her små beholdere fanger østerslarverne, der flyder i havet
i gydeperioden.
Hvis du ikke ved det, er larverne babyøsters.
Den her…
…må være et halvt år.
Efterlod østersmor og østersfar ham her?
Østers' køn er flydende, som man siger nu til dags.
De ændrer køn hvert år.
Når temperaturen ændrer sig, udstøder den sine kønsceller,
som så danner fostre, der flyder med strømmen.
Vader vi i østerssæd?
Derfra og til din tallerken kræver det tre års pleje og tålmodighed.
Måske endda kærlighed.
Det må være givende.
- Her har jeg i det mindste noget at sige. - Så har vi noget til fælles.
Vidste du, at din mor forlod sit hotel og gemte sig her med mig?
Nej.
Du må være glad.
I har aldrig overvejet, hvordan det er for mig.
Jeg måtte ikke engang give min søn mit efternavn.
Jeg fik heller ikke lov til meget.
Hvad ved jeg? Hvornår har du delt noget med mig?
Du har aldrig spurgt.
Jeg fortæller dig det nu.
Du hadede det her hus, da du var lille.
Børn er normalt ligeglade med, hvor de bor.
De er bare hos deres forældre. Men ikke dig.
Du ville altid til Paris med din mor og dine onkler.
Til Maison'et.
Aldrig sammen med mig.
En gang midt om natten
fandt jeg dig ved stationen døden nær af kulde.
- Du sagde… - "Du skal ikke stoppe mig, far.
Jeg opsøger min skæbne."
"Jeg opsøger min skæbne."
Jeg var otte, far. Undskyld.
I den her familie har jeg aldrig opnået andet.
End at få folk til at ville væk.
Det har stået på for længe. Jeg har fået nok.
Far…
Dronningen vender tilbage til Balmoral.
Er hun her for din eller min skyld?
Nå…
I det mindste ved vi, at tang er nedbrydeligt.
Det er stadig ikke blåt.
Hvad fanden laver jeg?
Jeg ved ikke, om jeg kan lide kollektionen mere.
Eller mit arbejde.
Jeg nyder ikke noget af det her.
Jeg kan ikke sove.
Jeg har ikke noget liv.
Hold ud, Palo.
Når den her kollektion er færdig…
…mangler du kun tre.
Altså i år.
Jeg har en idé.
Tak.
Dagens høst. Takket være Robinson.
Er du ikke allergisk længere?
Bare en for at fejre dit hårde arbejde.
Bliv nu ikke syg.
Der er gået mindst 20 år, siden vi tre sad ved samme bord.
Det er næsten bizart, ikke?
Hvad vil du gøre med dine millioner, når nu du har solgt dine aktier?
Jeg formoder, at du har formanet ham?
Det er den bedste beslutning, du har truffet.
Yann…
Du er rædselsslagen.
Jeg ved ikke, hvem der er oprigtig længere.
Jeg hader, at jeg må tage mig i agt for min egen kone og søn.
Jeg er vant til Victor. Den knægt har altid haft problemer.
Opsøgte Victor dig?
Er det ikke derfor, I begge er her?
Vi var faktisk ikke sikre.
Var du klar over…
…at din mor er biseksuel?
Eller måske hundrede procent lesbisk? I så fald må det have været 30 lange år.
Godt, jeg lader jer to skændes i fred.
Palo?
Hvad ville du sige, hvis jeg købte dine Doppel-aktier?
Rovels søgsmål blev afvist. De ville bare plage os.
Det virkede.
Ingen kontanter. Ingen aktier.
Den seneste kollektion blev beslaglagt, og vi drukner i gæld.
- Vil du indblandes i det rod? - Det "rod" var vores baby.
Noget, vi opbyggede sammen. Det vil jeg ikke give slip på.
Jeg vil gerne begynde forfra.
Vi vil forskellige ting nu. Det har jeg det fint med.
Men jeg vil gerne fortsætte, hvor vi slap.
Også alene.
Nævn din pris.
Det ved jeg ikke. Min LEDU-kontrakt løber ét år mere.
Det går hurtigt.
Vi kan tale om det om et år.
Og i mellemtiden?
Tilpasser jeg mig dig og LEDU og tager til takke med det?
Jeg troede, at vi var enige.
Det er fedt for dig! Du er kunstnerisk direktør!
Jeg troede, at "berømmelse i Paris" ikke lige var dig.
Okay, jeg venter et år. Og hvad så?
Palo, du elsker at arbejde hos LEDU.
Du vil ikke indrømme det, men du fandt en familie, en far.
Og du bliver.
Du er ligeglad med Doppel nu. Lad mig gå.
Du er ikke min fange. Hvis du vil skride, så skrid.
Er det et ja?
Nej.
Nej, jeg beholder mine aktier.
Hvad er du bange for? At jeg gør Doppel til noget fedt?
Da vi gik sammen i sin tid…
…trådte jeg et skridt tilbage. Jeg følte ikke, at jeg var god nok.
Og det passede dig fint. Men sandheden er, at alt handler om dig.
- Du har aldrig villet gøre plads til mig. - Måske indtog du bare aldrig den plads.
Jeg vil ikke undskylde for, at jeg er mere talentfuld end dig.
Du bad mig sige til, hvis du blev som dem. Det er du nu.
Snart kalder du mig også for "hundeæder".
Kan du forestille dig at vågne op hos mig hver morgen?
Morgenmad med mig? Middag med mig? Muligvis sex med mig?
Resten af dit liv?
Elsker du mig stadig?
Og hende? Elsker du hende?
Jeg ville hellere, at du forlod mig.
Det siger mænd altid.
Er du klar over, hvor ydmygende det er at se dig krybe for mine fødder?
For hvad? Så du kan forvalte lige så mange aktier som Vincent?
Har du besluttet dig? Sælger du?
Det er mine aktier. Jeg kan gøre, hvad jeg vil.
- Ikke ifølge aftalen. - Jeg vil gerne takke dig.
Jeg har ikke længere brug for Ledu-familien.
Faktisk kan du blive en belastning for min politiske karriere.
Din families ry er temmelig misliebig.
Der er redt op i det blå værelse.
I morgen skal du være gået, inden jeg står op.
Giv mig din hånd.
Sådan.
Vil du have et lift hjem?
Det… Det er en cykel. Praktisk, når man skal fra A til B.
- Opfundet for længe siden. - Jeg er vild med den.
Er du høj?
- Jeg er nødt til at køre. - Ja. Farvel.
- Farvel. - Farvel. Vi ses!
Kollektionen skal være sort.
Fordi couture hos LEDU er sort.
Sort som…
…natten over havet.
Men den her sorte
kan tænde
og slukke.
Som noget,
man ikke helt kan forstå.
Det er flygtigt.
Kom tættere på.
- Det er det, jeg vil have. - Men…
Vi skal vel ikke bruge den der, vel?
Vi lader os inspirere. I må finde løsningen.
Det viser, hvor meget jeg stoler på jer.
Vi tegner en kjole…
…med lys.
Fedt, ikke?
Jeg er ked af det med mine aktier, mor.
Jeg er også ked af det, Robinson.
Af det med Solal.
Åh, det… Det kan ske for enhver.
Ikke rigtigt, men…
Folk ser mig altid som en mulighed. Jeg har aldrig haft…
…et rigtig forhold, rigtige venner eller en rigtig karriere.
Det er vel den byrde, der følger med vores efternavn.
Det er kronens vægt.
Og det er udmattende.
Dronning Elizabeth ville vende sig i sin grav,
men har du aldrig overvejet at abdicere?
Ligesom dronningen har jeg nægtet at overveje det.
Jeg troede virkelig på det.
Den rige arving. Receptionisten.
En rigtig storfilm.
Hvad med den onde dronning og den lesbiske kurator?
- Lyder det ikke godt? - Som en fransk kunstfilm på budget.
Men det passer til dig.
Det er kunstnerisk.
- Jeg har ikke gjort det nemt for dig. - Er du fuld?
Jeg lod dig tro, at Victor var min favorit.
Det skulle jeg ikke have gjort.
Var han da ikke det?
Vi rejser tilbage til Paris.
Det er fint.
Monique.
- Jeg forsøgte at få det til at skinne… - Det gør det ikke.
Må jeg se?
Lys så.
Vi har vist en vinder.
Se her.
Det er bare skitser, men jeg tror, at de fanger din retning.
Jeg kan opdatere holdet.
Det tilføjer bevægelse.
Du kunne bruge blå silkechiffon.
Tak.
Stop bare testene.
Jeg har sendt jer mønstre og skitser til alle modellerne. Har du dem, Monique?
Ja, de er her.
Kom med. Lad os gennemgå dem.
- Jeg måtte se det med egne øjne. - Se hvad?
Hvad du er blevet. Et uhyre.
Dianes marionetdukke. Og alt det, Vincent har beskyldt dig for at være.
- Glem ikke modermorder. - Ja, det er sandt.
Ifølge min bror er det min største synd.
Ved at knuse den kvinde, der opfostrede dig,
ødelagde du alt, hvad din familie havde opbygget.
Du har næsten bevist, at Vincent har ret.
- Diane fortalte mig det bagefter. - Presser du så også på for at få et salg?
Du har altid foretrukket magt frem for din familie.
Frem for alle andre.
Ligesom dig.
Du lod også din karriere komme før din familie…
…med din beslutning om at få en abort. Alene. Uden at fortælle det til mig.
Du behøver ikke retfærdiggøre det nu.
Dengang havde du dine årsager.
I dag har jeg mine.
Du kan stadig vende om. Det er ikke for sent.
Hvad vil du, Perle?
Redde Maison'et?
Det er jo ikke din opgave. Bland dig udenom.
- Hvem arbejder du på? - Isabelle.
Min favorit.
Hun elsker morbærsilke og skræddersyede snit.
Jeg starter på et nyt liv. Hun er i dine hænder nu.
- Held og lykke. - I lige måde, Céline.
Er alt i orden, monsieur Ledu?
Undskyld.
Aktionærerne skal ikke bekymre sig. Spionagetiltalen er frafaldet.
Din besættelse af LEDU begynder at blive bekostelig.
Hvis det ikke var for mine besættelser, var du ikke helt så rig.
- Har jeg givet dig grund til at klage? - Det er lige det.
Du har lært os at kigge frem og ikke tilbage.
Det gør vi stadig.
Koncernen vil promovere nyt talent som Paloma Castel.
Du er ligeglad med unge talenter. Du er ligeglad med mode.
Sikke en dejlig overraskelse! Hæng lige på.
Viser I vores ven ud?
- Ja. - Tak, min kære.
Bernard.
Yann, min kære.
Jeg lytter.
Jeg vil gerne tale med dig.
Bare så du ved det, har jeg ikke besluttet mig.
Lad os tale sammen. Det vil jeg gerne.
Jeg går altså op i mode.
Jeg har underskrevet aftaler med lovende modehuse.
Jeg kæmpede for kunstneriske direktører, ingen ville have, som nu bliver snuppet.
Det kaldes vision.
Jeg kan ikke benægte…
…at med de juridiske sager,
den store kapitalindsprøjtning til opkøbet af LEDU
og det faldende udbytte,
er bestyrelsen i sin ret til at stille spørgsmål.
Vent lige.
Har du virkelig evnen til at gøre det, du skal gøre?
Du ville blive overrasket.
Informér bestyrelsen om, at jeg har vigtige oplysninger til dem.
- Om hvad? - Min mors helbred.
Hun har fået sit årlige tjek.
Det er nok bedst, du indleder et nyt samarbejde.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith