- Hvor er de? - Derovre.
Der er lige en ændring, jeg glemte at nævne.
LEDUs modeshow i morgen skal afholdes hos Rovel.
Ikke tale om.
Jeg har allerede afgivet ordre om,
at showet skal afholdes på Rovels esplanade.
- Maison LEDUs nye platform. - LEDU er mit hjem.
Og det afgør jeg.
Enten kommer I frivilligt,
eller også sender jeg politiet for at beslaglægge kollektionen.
Som fra i går tilhører Rovel-koncernen.
De har prøvet det før, mademoiselle Castel. Ikke sandt?
Vi skal gøre vores bedste, madame Rovel.
"Vi skal gøre vores bedste"? Seriøst, Perle?
Vi afholder ikke noget show hos Rovel.
Vi dukker ikke op, og det bliver uforglemmeligt. Stol på mig.
Det er noget, kun du kan lykkes med. Et show uden gæster.
En video?
Skal min første couturekollektion præsenteres på Instagram?
Ja. Hvis det ender galt, går vi i hvert fald ned med stil.
Sådan skal det lyde.
Den er pænere uden slæbet.
- Meget pænere. - Pardon.
- Er det ikke lidt egoistisk? - Nej. Du kom for at finde en historie.
Det er den, du må fortælle.
Paloma?
Enkle T-shirts og hvide jeans. Okay?
Okay. Merci.
Hvad med Vincent?
Jeg præsenterer det for ham som en færdig plan.
Vi får måske brug for en plan B.
Non. Hun sagde, at hun ville være der.
Har du tænkt over det? Er du sikker på, at det er det, du vil?
Hun er den bedste til kamikazemissioner.
- Goddag. - Goddag.
Er vi klar? Har vi alt?
Ja.
Tak, Ye-Ji.
Jeg ved, du synes, det er latterligt.
Palo?
Kan du huske, da Instagram kom frem?
Det tog dig to år, før du oprettede dig. Og to år mere, før du delte noget.
Jeg kunne ikke tage et eneste billede,
uden at du havde din hånd foran ansigtet.
Og i dag går jeg model i couturekjoler...
...foran millioner.
Kig på mig.
Folk vil gå amok.
Også Rovel.
Du er god til at skabe opmærksomhed.
Jeg gør det for Maison'ets skyld.
Men du kan lide det, Palo. Det kunne du fra begyndelsen.
Selv når folk smed lort efter dig.
Du nød at gå ind i ringen og få dem til at elske dig.
Det er der intet galt med.
Vi har begge ændret os, Ye-Ji.
Sådan.
Bonjour, Caroline. En sidste ændring. Du ved, hvordan det er.
Du skal ikke belære mig om modeshow.
Jeg arrangerer 30 om året.
Det er på vej nu. De er der om en time.
Hvornår sender I Paloma?
Vi stempler hende i panden og sender hende med FedEx.
Lyder det fint?
Jeg ved, at det ikke er nemt for dig. At bryde gamle vaner.
Jeg vil nødig ødelægge det sjove for dig. Du har jo fortjent det.
Lad os håbe, at de ikke insisterer på at møde direktøren inden showet.
Bon. Husk. Monique og kun Monique. Ingen andre må røre tøjet. Okay?
- Er de der alle sammen? - Ja. Bare rolig.
- Nej er nej! Det er udelukket! - Det er den eneste måde.
Hvad, hvis det ikke giver den tilsigtede reaktion?
Hvis der er én gang, bare én,
i løbet af de 25 år, hvor du skal stole på mig, er det nu.
Du gjorde det.
Paloma elsker nu det her Maison lige så højt som dig.
Nu skal du også stole på hende.
Se det som en karmahævn for din stjålne video.
- Ved at anvende deres metoder mod dem? - Ja.
Og skade deres image.
Fem, fire, tre, to, en.
Skandale.
Inden jeg kom til LEDU,
var det at skabe mode som at træde ind i en boksering.
Jeg havde så meget at lære.
Om min fortid.
Om den her historie.
Jeg har aldrig følt mig hjemme nogen steder.
Hos LEDU fandt jeg det, jeg manglede.
Mine rødder.
Familie.
I går og i morgen.
I en verden, hvor "skønhed" er lig med "profit",
er LEDU en ø af frihed.
Jeg er vogteren over denne frihed,
og jeg har svoret at forsvare den.
Gennem tykt og tyndt.
HAUTE COUTURESHOW FORÅR - SOMMER 2024
Smil.
En video kan også redde et Maison.
Oui. Jeg har lært hende alt.
LuxuryTea kårer hermed årets modedrama.
Fejden mellem Rovel og LEDU.
I årevis har Dianes største besættelse været at købe LEDU.
Først giftede hendes datter sig med den yngste Ledu-bror.
Og så fik hun endelig fingrene i firmaet og det meste af familien.
Men Paloma brød sig ikke om at blive røvrendt.
Hvordan reagerer hunulven i jakkesæt?
Popcorn, tak! Vi holder øje.
Oui. Det er upræcist.
Nej! Det er ikke en "fjendtlig overtagelse". Det må du ikke skrive.
Det var en reel aftale, og arvingerne var enige.
"Cæsar mod Asterix' landsby"?
Få det fjols fyret!
- Mediapart er en uafhængig avis. - Jeg er ligeglad!
Køb aktier! Skræm dem! Hiv det tunge skyts frem!
Bare få det her venstreorienterede lort væk fra internettet!
Og fyr hver eneste LEDU-ansat, der er rebelsk af natur.
Vi ender med en strejke, hvis vi fyrer alle.
- De skal væk alligevel! - Personalet skulle jo nødig hade os.
LEDU skal kunne køre.
Behold undersåtterne.
Vi sætter et eksempel ved at fjerne en af de tunge.
Vi er medejere af Vincents lejlighed, ikke?
- Ja. - Der kan du se.
Ja. Pastelblåt ville være fint.
- Det hjælper babyen til at sove. - Okay.
- Goddag. - Bonsoir.
Nelson Fohrer, advokat.
Jeg repræsenterer en investor, der er meget interesseret i Deres lejlighed.
- Godaften. - Bonsoir.
Tillykke!
Må vi kigge os omkring?
Men... lejligheden er ikke til salg.
Den ejes af familien. Vi flytter ind i næste uge.
Jeg ved ikke, hvem der har informeret Dem, men den er ikke til salg.
Er De Vincent Ledu?
Hvad er den vurderet til?
To og en halv million, men...
Skal vi sige dobbelt op?
- Tre gange så meget. - Tre gange? Tre gange.
- Er det en spøg? - Non. Non. Slet ikke.
Jeg skal have et svar hurtigt. Jeg venter på Deres opkald.
- En fornøjelse. - Madame, monsieur...
Du havde ret.
Jeg kan godt lide det.
Jeg kan lide det hele.
Jeg kunne lide det fra begyndelsen.
Det øjeblik, modesammenslutningen inviterede os til at lave showet i Paris.
Jeg ville have det til at fungere. For os.
Men også for mig.
Men jeg forrådte ikke mig selv.
Jeg kan stadig lide de samme ting. Jeg er stadig mig.
Jeg kæmper stadig mod samme fjender.
Jeg vil stadig ændre verden.
Du har fundet dit sted.
Det misunder jeg dig.
Du har fundet det. Og jeg leder stadig.
Ye-Ji. Hvis du vil købe mine Doppel-aktier, er det okay med mig.
Du havde også ret.
Vi har begge ændret os.
Jeg har også ændret mig.
Og jeg er ked af det.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Held og lykke.
Hvad vil du så nu?
Vende tilbage til Berlin, modens hovedstad?
- Hvad fanden laver du her? - Lad os købe os ind i Doppel.
Vi dropper alle vores søgsmål,
og du bliver kunstnerisk direktør i dit eget modehus.
Hvem siger, at det er det, jeg vil?
Desuden ejer jeg ikke Doppel.
Du har aktiemajoriteten. Du har ikke brug for hendes tilladelse.
Hun har allerede afvist dig.
- Og du adlyder bare. - Du elsker at slå under bæltestedet.
- Nej, jeg gør ikke. - Skrid så ud af min bil.
Paloma har gjort dig til nummer to for altid.
Har hun ikke, Lucy?
Ved du, hvad der står, hvis man søger på "Doppel Berlin"?
"Doppel, et tysk tøjmærke grundlagt af Paloma Castel-Ledu..."
Hvor interessant. Internettet har allerede omdøbt hende.
Hvad skal jeg sige til det?
At Paloma er en kælling, og at jeg er et offer?
Hun stjal dine bedste år.
Hun gjorde dig usynlig.
Nu leder hun et af Paris' største Maison'er.
- Hvad står der om dig på Wikipedia? - Ingenting.
For du er ikke noget. Og du er ikke ny længere.
Det her er dit øjeblik.
Efter alle disse år tror jeg, at vi står lige.
Madame Rovel.
Er Lucy ude?
Jeg har en ny pige. Ligesom biler bliver de med tiden mindre pålidelige.
- Hvad hedder hun? - Lucy 2.
Samme mærke, nyere model.
- Skal jeg ikke tage med dig? - Nej. Få ro på bestyrelsen.
Sluk ildebrandene. Jeg håndterer de store aktionærer.
Jeg vil have en opdatering, når jeg vågner.
- Sig til Louise... - Sig det selv.
Pas på.
Jeg elsker dig.
Bonjour. Jeg håber, at du har sovet godt.
- Aldrig over fire timer. - Ligesom mig.
Min dame og mine herrer.
Vi er et beslutningsdygtigt antal, så lad os starte mødet.
- Uden Diane? - Min mor kan ikke deltage.
Her er hendes underskrevne fuldmagt.
Hvis jeg skriver et nul mere på, holder du mig så i live, indtil jeg er 500,
som dem hos Google?
Jeg mestrer endnu ikke udødelighed.
Men videnskabsmænd siger aldrig aldrig.
Goddag.
Hvad er det, vi kigger på?
Min mors hjerne.
Og hendes tumor.
Tæl ned fra ti.
Værsgo.
Ti.
Ni.
Otte.
Syv...
På kort sigt kan min mor være ude af stand til at passe sit arbejde.
Hun skjulte sin diagnose med en forfalsket helbredsundersøgelse.
Hvor længe har De vidst det?
I dag står vi over for to kriser.
Image.
Og ledelse.
Min mors usunde besættelse af LEDU har bragt os i en vanskelig situation.
Men brandet er en god fangst, og med tiden vil det styrke koncernen.
For at imødekomme alles interesser forslår jeg en omstrukturering.
Victor Ledu skal drive sin families Maison og dets aktiviteter.
Og Rovel...
Jeg vil gerne stille op som kandidat til CEO-posten.
Skal vi stemme?
Hej.
Godmorgen.
Godmorgen, Paloma.
Vi har fået de nye prøver.
Ingen fossilbaserede materialer. Hvor ofte skal jeg sige det?
Vi bruger kun overskydende materialer. Er det forstået?
Men monsieur Ledu sagde...
Ja.
Jeg sagde, at vi gentænker vores tekstilpolitik.
Vi ændrer ikke vores målsætninger,
men vi skal kunne producere mere og hurtigere.
Du skal op på otte kollektioner om året i stedet for fire.
Plus en feriekollektion, to kapselkollektioner og et samarbejde.
Man kan ikke bare upcycle alting.
- Det bliver ikke med mig. - Øjeblik, Paloma. Vi er på din side.
Hos Rovel bakker vi op om dine idéer og din tilgang.
Jeg arbejder for Maison LEDU.
Et godt råd: Giv slip.
Det er faktisk ret pudsigt. Du gjorde det til sidst.
Gjorde hvad?
Greenwashede Rovel.
Det bliver svært at ændre.
Men vi kan arbejde på udsmykningen, så den er mindre LEDU-agtig.
Den skal være LEDU-agtig.
Den skal bare være mindre... Vincent.
Laver du allerede om?
Jeg fanger dig senere.
Jeg kom for at byde dig velkommen.
Jeg troede ikke, at du ville tale med mig igen efter...
Dit forræderi?
Heller ikke jeg.
Hvorfor ændrede du så mening?
Jeg er ikke ligesom Vincent. Jeg tror, at du kan lide den her familie.
Du har store ambitioner for det her Maison. Så ja, jeg tilgiver dig.
Kom her.
Nå. Man omgås fjenden.
Det er risikabelt med det smukke hår.
- Du har altid tilgivet ham alting. - Jeg tilgiver ham ikke.
Det kan jeg ikke denne gang. Det skal han bare tro.
Jeg elsker, når du viser kløer, kære søster.
Victor er fortabt, men det er hans datter ikke.
Louise er en Ledu. Jeg sørger for, at det forbliver sådan.
Den kamp vinder Diane ikke.
Husk på, hvad vi lovede papa, Vincent.
"Red vores Maison gennem den kommende generation." Oui.
Det er ikke nogen dårlig idé.
I det mindste indså du det i tide.
Rød klæder dig.
Kom.
Sid ned.
- Mor, jeg må... - Non.
Du skal ikke fornærme mig ved at retfærdiggøre det.
Jeg havde aldrig tillid til dig. Det havde ingen.
Da du blev født, sagde jordemoderen, at du ikke ville overleve ugen ud.
Du var for svag til at overleve.
Men du holdt ud, og du klarede den.
Så jeg gjorde alt for at hærde dig.
Og det lykkedes.
Alle mine års oplæring af dig har givet pote.
Du er villig til at ofre alt for Rovel.
Også mig.
Aktiekursen stiger.
Jeg er stolt af os.
Jeg er tørstig. Vil du give mig noget vand?
Tak.
Jeg modsætter mig allerede den ureglementerede afstemning.
Der er én ting mere, jeg vil lære dig, min kære.
Nederlag.
God bedring, mor.
Bare rolig. Jeg tager kun, hvad der er mit.
Jeg beklager, at du ikke får lov at fyre mig.
Hvad?
Ville du ønske, at tingene var anderledes?
Vi prøvede alt, Victor.
Og vi fejlede.
- Ouais. - Det er, som det er.
Jeg er faktisk lettet.
Jeg kunne aldrig hamle op med dit behov for hævn.
Men i modsætning til dig kan jeg endelig komme videre.
Jeg har indset, at jeg aldrig bliver lykkelig.
Bare ærgerligt.
Hvor...
- Hvor skal du hen? - Jeg rejser til Milano.
Jeg sender nogen efter mine ting.
Hvem er du?
En familiefrafalden, der skal tale med den anden frafaldne.
Har du et skilt?
Sig til Victor Ledu, at hans nevø er her.
Fint.
Det er ikke din farve.
Er hun rejst?
Godt for hende.
Det er da rigtigt. Det ved du godt.
Der er ingen kærlighed. Kun bevis på kærlighed.
Det skriver jeg ned, hvis det er okay.
Du har været sådan et svin. Hele vejen igennem.
Det er er svært at være et svin i så mange år.
Så...
Skal jeg vise dig rundt i dit Maison?
Du flytter herind.
Jeg ved ikke, hvor vi gør af dig, men vi finder plads til dig.
Er det ikke vildt?
At skabe mode det sted, hvor du lærte at gå,
inde i moderskibet, var da din drøm, ikke?
- Du er psykopat. - Hvorfor?
Du har allerede taget mine aktier, min karriere og min eneste ene.
Selv min mor! Hvad fanden vil du ellers have?
Vi skal arbejde sammen. Som en familie.
Jeg er overbevist om, at vi kan udrette store ting sammen.
Jeg glæder mig til at komme i gang. Kom nu.
Er alt på plads med min bolig uden for reservatet?
- Er det? - Ja.
Victor har ikke smidt mig ud endnu, men det er bare et spørgsmål om tid.
- Tak, Nelly. - Tak.
Sig mig, Nelson. Du har børn, ikke?
- Jo. - Hvor mange? To?
- Tre. - Tre.
Hvorfor fik du dem?
Det...
Det var vel mest af alt en kærlighedens handling.
"En kærlighedens handling." Naturligvis. Og den smukkeste af alle.
Men er der ikke noget beroligende
i at vide, at ens børn måske fører ens arbejde videre?
At de på en måde er en forlængelse af en selv?
Jo, på en måde.
Lad os sige, at jeg gerne vil give nogle af mine aktier til Paloma.
- Og til Perle. - Sikke en smuk gave.
Jeg gør papirarbejdet klart. Jeg foreslår, at du giver parterne besked.
Tak.
Hvordan har din mor det? Er hun stadig i live?
Operationen gik godt.
Det må have været en brat opvågning.
Hun lægger sag an.
Den taber hun. Hun vil udspy modbydeligheder.
Og hun vil kapitulere.
Og du?
Perle?
Jeg behøvede ikke at fyre hende. Hun rejser.
Ude af øje, ude af sind. Præcis som du ønskede.
Der er du.
- Er du okay? - Ja.
Det var her, jeg mødte dig for første gang.
Eller første gang som voksen.
Du var virkelig modbydelig.
Jeg var rædselsfuld.
Paloma.
Jeg ved, at det her bliver svært. Hvis ikke det bliver umuligt.
Men jeg vil gerne bede dig om tilgivelse.
Tilgiv mig, at jeg svigtede dig.
- Det var min mor, der... - Ja. Men efter det.
De første fem år pressede jeg på.
Jeg skrev. Jeg sendte penge.
Og så...
Så stoppede jeg med at lede.
Jeg fejlede. Og jeg svigtede dig.
Fra nu af skal vi to være forbundet. For altid.
Gennem det her Maison.
Derfor har jeg besluttet, at du skal have del i aktiekapitalen.
Goddag, alle sammen.
Så er vi endelig sammen. Mødet kan begynde.
Det glæder mig at byde de nye velkommen i den store Ledu-familie.
Jeg er henrykt.
Perle, ville du ikke rejse?
Troede du, at jeg ville gå glip af mit første bestyrelsesmøde?
Troede du, at det ville hjælpe dig at opløse kapitalen?
Hvad skulle det gøre?
Min kære Victor, du har aldrig forstået, hvordan det her Maison fungerer.
Du ved intet om, hvad der driver det.
Men i dag ejer jeg det.
Nej. Rovel-familien har aktiemajoriteten. Der er forskel.
Og det er kun for nu.
Vi får brug for plads til koncernens datterselskaber.
Jeg har besluttet at inddrage din lejlighed.
- Du har to dage. Er det nok? - Det er perfekt.
Uanset hvor jeg er, holder jeg øje med dig, min kære bror.
Kan du huske, da vi hængte det op?
Ja.
Den sidste dag, vi så far i live.
Styx.
Ensomheden.
Den dystre stemning.
Sikke et besynderligt eftermæle.
Det burde være gået til dig.
Du var så afgjort hans favorit.
Fortryder du?
Det er på tide at gå mod lyset.
Die Toteninsel, L’Île des Morts.
Det er fjerde version af maleriet malet i 1884
og formodet ødelagt i bombningen af Berlin i 1945.
Men her ser I det.
Det er en sjælden mulighed.
Derfor starter buddene på tre millioner euro.
Tre millioner. 3,2 millioner? Fire millioner til madame.
Femogtyve millioner.
Femogtyve millioner bagi.
Første, anden...
Nå?
Det er gjort. Det er dit.
Få det sendt herover.
Kan du lide mit hovedkvarter uden for reservatet?
Rummeligt. Elegant.
Lidt prætentiøst.
Jeg er vild med udsigten.
Jeg håber ikke, at min lede lillebror er alt for hård ved dig.
Han forsøger at indynde sig hos mig.
Han har lige besluttet at lancere LEDU Sustainable Fashion Award...
...og retningslinjer for dyrevelfærd.
Selvfølgelig.
Det, han i virkeligheden vil have, er, at jeg designer en ny duft.
Han har brug for penge.
Giver vi igen?
"Vi" slæber dem i retten. Men vi har brug for nye beviser.
Nelson vil bevise, at dommeren er korrupt.
Det er ikke nemt, for Rovel har bestukket stort set alle.
Vi har brug for at finde den rotte, der lå i med min nevø.
Min særlige gæst.
Var vi ikke færdige? Hvad fanden laver jeg her?
Vi forbereder en overraskelse til min datter.
Du skal hjælpe mig med at få min koncern tilbage.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith