Var är de?
Där borta.
Jag har en sista minuten-ändring jag glömt berätta om.
Imorgon kommer LEDU:s visning att hållas på Rovel.
Inte en chans.
Jag har redan instruerat om
att visningen ska hållas på Rovel-esplanaden.
- Modehuset LEDU:s nya scen. - LEDU är mitt hem.
Det är jag som bestämmer.
Då kan du antingen komma frivilligt
eller så får polisen beslagta din kollektion.
Sedan igår tillhör den Rovel-gruppen.
Det har du varit med om förr, fröken Castel, eller hur?
Vi ska göra vårt bästa, fru Rovel.
"Vi ska göra vårt bästa?" Menar du allvar, Perle?
Vi ska inte hålla visningen på Rovel.
Vi ska utebli på ett sätt hon aldrig glömmer. Tro mig.
Nåt bara du kan åstadkomma. En visning utan gäster.
Vad sägs om en video?
Ska min första kollektion presenteras på Instagram?
Ja. Slutar det i tårar så slutar vi i alla fall med stil.
Så ska det låta.
Den är bättre utan släp.
Mycket bättre.
Är inte det lite egoistiskt?
Nej. Du ville ha en story. Det här är storyn du ska berätta.
Paloma?
Vanliga t-shirts och vita jeans. Okej.
Och Vincent?
Jag lägger fram det som avgjort. Lugn.
Vi kanske behöver en plan B.
Hon sa att hon skulle vara där.
Har du tänkt över saken?
Är det här det du vill?
Hon är bäst på självmordsuppdrag.
- Hej. - Hej.
Är vi redo? Har du allt?
Ja.
Tack, Ye-Ji.
Jag vet att du tycker det är töntigt.
Palo?
Minns du när Instagram kom?
Det tog dig två år att gå med.
Och ytterligare två år att posta.
Jag kunde inte ta en enda bild av dig utan att du höll handen för ansiktet.
Och idag mannekängar jag coutureklänningar...
...framför miljoner.
Se på mig.
Folk kommer bli som galna.
Rovel också.
Du har lätt för att skapa intresse.
Jag gör det för modehusets skull.
Men du gillar det, Palo.
Det har du alltid gjort.
Även när folk kastade skit på dig.
Du tyckte om att gå in i ringen och få dem att älska dig.
Det är inget fel med det.
Vi har båda förändrats, Ye-Ji.
Klart.
Caroline. Ändring i sista stund. Du vet hur det är.
Förklara inte modevisningar för mig.
Jag arrangerar 30 per år.
Kläderna åker nu. De är där om en halvtimme.
När skickar du Paloma?
Vi skickar henne med FedEx. Låter det bra?
Jag vet att det här inte är lätt för dig.
Att bryta gamla vanor.
Jag vill inte förstöra ditt nöje.
Du har förtjänat det, trots allt.
Hoppas att Rovel inte vill träffa chefsdesignern innan visningen.
Kom ihåg. Monique och bara Monique. Ingen annan får komma nära kläderna, okej?
- Är allt där? - Ja. Oroa dig inte.
Nej betyder nej! Kommer inte på fråga!
- Det är enda sättet. - Och om det inte ger önskad respons?
Om det är nån enda gång
under de här 25 åren som du ska lita på mig, så är det nu.
Du lyckades.
Paloma älskar modehuset lika mycket som du.
Det är på tiden att du litar på henne.
Se det som karma för videon du stal.
- Använda deras egna metoder emot dem? - Ja.
Skada deras image.
Fem, fyra, tre, två, ett.
Skandal.
Innan jag började på LEDU
såg jag modeskapande som att kliva in i en boxningsring.
Jag hade så mycket att lära.
Det förflutna som var mitt.
Den här storyn.
Jag har aldrig känt mig hemma nånstans.
Hos LEDU hittade jag det jag saknade.
Mina rötter.
Familj.
Igår och idag.
I en värld där "skönhet" måste betyda "vinst",
är LEDU en frihetens ö.
Jag är förvaltaren av denna frihet,
och jag har svurit att försvara den
i vått och torrt.
HAUTE COUTURE-VISNING VÅR/SOMMAR 2024
Le.
Jag antar att en video också kan rädda ett modehus.
Jag har lärt henne allt hon kan.
LuxuryTea utdelar priset för årets största modedrama
till fejden mellan Rovel och LEDU.
Diane har varit besatt av att köpa LEDU i åratal.
Först gifte hon bort sin dotter med den yngsta Ledu-brodern.
Till slut la hon beslag på företaget och merparten av familjen.
Men Paloma gillade inte att bli jävlad med.
Vad kommer honvargen att göra som motattack?
Popcorn, tack! Vi håller koll.
Det stämmer inte.
Det är inget "fientligt övertagande". Det kan du inte skriva!
Det ingicks ett avtal i enighet med arvtagarna.
"Ceasar mot Asterix by?"
Avskeda idioten!
Mediapart är oberoende.
Det struntar jag i!
Köp andelar! Skräm dem! Ta till storsläggan om det behövs!
Få bort den vänsterorienterade skiten från nätet!
Och avskeda alla LEDU-anställda som är rebelliska.
De kommer strejka om vi avskedar allihop.
Avskeda dem ändå!
Vi vill inte att personalen ska hata oss.
LEDU måste vara funktionsdugligt.
Behåll underhuggarna. Avskeda en höjdare för att avskräcka.
Vi är väl delägare till Vincents lägenhet nu?
- Ja. - Då så.
Ja.
Pastellblått vore fint.
- Det hjälper tydligen bebisen sova. - Okej.
Hej.
Nelson Fohrer, advokat.
Jag företräder en investerare som är intresserad av er lägenhet.
Godkväll.
Gratulerar!
Får vi se oss omkring?
Lägenheten är inte till salu.
Den tillhör familjen. Vi flyttar in nästa vecka.
Jag vet inte vem som informerade er, men den är inte till salu.
Är ni Vincent Ledu?
Vad är den värderad till?
- 2,5 miljoner, men... - Vi kan väl dubbla det?
- Tredubbla. - Tredubbla? Tredubbla.
- Är det här ett skämt? - Inte alls.
Jag behöver ett snabbt svar. Jag inväntar ert samtal.
- Ett nöje. - Frun, herrn...
Du hade rätt.
Jag gillar det.
Jag gillar allt.
Jag gillade det från dag ett.
När modeförbundet erbjöd oss att göra en visning i Paris.
Jag ville att det skulle funka.
För vår skull.
Men även för min skull.
Jag har inte svikit mig själv.
Jag gillar samma saker. Jag är mig själv. Jag kämpar emot samma fiender.
Jag vill fortfarande förändra världen.
Du har hittat din plats.
Den känslan avundas jag dig.
Du har hittat den.
Och jag letar fortfarande.
Ye-Ji.
Om du vill köpa mina Doppel-aktier så är det okej.
Du hade också rätt.
Vi har båda förändrats.
Jag har också förändrats.
Och jag är ledsen.
Jag kan inte hjälpa dig.
Lycka till.
Vad ska du göra nu?
Återvända till Berlin, modets huvudstad?
Vad fan gör du här?
Vi köper in oss i Doppel. Vi lägger ner alla våra åtal,
så blir du den enda chefsdesignern på ditt eget modehus.
Hur vet du att jag vill det?
Och jag äger ändå inte Doppel.
Du har aktiemajoritet. Du behöver inte hennes tillåtelse.
Hon har redan nobbat dig.
Och du lyder duktigt.
Du gillar slag under bältet.
Det gör inte jag. Ut ur min jävla skåpbil.
Paloma har gjort dig till den eviga tvåan.
Eller hur, Lucy?
Vet du vad det står om man googlar "Doppel Berlin"?
"Doppel, ett tyskt prêt-à-porter-märke grundat av Paloma Castel-Ledu..."
Intressant. Internet har redan döpt om henne.
Vad vill ni att jag ska säga?
Att Paloma är en subba och jag ett offer?
Hon stal dina bästa år.
Hon gjorde dig osynlig.
Nu leder hon ett av Paris största modehus.
Vad säger Wikipedia om dig?
Ingenting.
För att du är oviktig.
Och du är ingen nykomling längre.
Det här är din tid.
Efter alla dessa år, tror jag att vi är kvitt.
Fru Rovel.
Ingen Lucy?
Jag har en ny flicka. Liksom bilar, blir de opålitliga med tiden.
- Vad heter hon? - Lucy II.
Samma märke, nyare modell.
- Vill du inte att jag följer med? - Nej. Lugna ner styrelsen.
Släck alla bränder. Jag tar hand om de stora aktieägarna.
Jag vill bli uppdaterad när jag vaknar.
- Säg åt Louise... - Säg åt henne du.
Försiktigt.
Jag älskar dig.
Ni fick väl åtta timmars sömn inatt?
- Aldrig mer än fyra timmar. - Som jag.
Mitt herrskap.
Vi är beslutsmässigt fulltaliga, så vi öppnar mötet.
Utan Diane?
Min mor kan inte närvara. Här är hennes signerade fullmakt.
Om jag lägger till en nolla på checken, håller du mig vid liv till 500 då,
- som de på Google? - Jag har inte nått odödlighet än.
Men en bra vetenskapsman säger inte nej.
Hej.
Vad är det vi tittar på?
Min mors hjärna.
Och hennes tumör.
Räkna baklänges från tio.
Varsågod.
Tio,
nio,
åtta,
sju...
Inom kort kanske inte min mor klarar det här jobbet.
Hon dolde diagnosen med en falsk hälsoundersökning.
Hur länge har du vetat?
Idag står vi inför en tveeggad kris.
Image
och ledning.
Min mors sjuka besatthet av LEDU har satt oss i en svår sits.
Men varumärket är ett kap, och i sinom tid
kommer det stärka gruppen.
För att skydda allas intressen föreslår jag en omorganisation.
Victor Ledu ska se till att hans familjs modehus och andra kopplingar frodas.
Vad gäller Rovel,
vill jag föreslå för styrelsen mig själv för posten som vd.
Ska vi rösta?
Hejsan.
Godmorgon.
Godmorgon, Paloma. Vi har fått de nya proverna.
Jag nyttjar inte fossilbaserade material.
Hur ofta måste jag säga det?
Vi använder bara kasserade material.
Är vi överens?
- Men herr Ledu sa... - Ja.
Jag sa att vi avser omvärdera vår textilpolicy.
Vi sänker inte våra mål, men vi måste producera mer, snabbare.
Du kommer gå från fyra till åtta kollektioner om året,
plus en kryssningskollektion, två kapselkollektioner och samarbeten.
Allt kan inte vara återbruk längre.
- Jag vägrar. - Vänta lite, Paloma.
Vi är på din sida.
På Rovel står vi bakom dina idéer och din approach till 100 %.
Jag arbetar för modehuset LEDU.
Ett litet råd.
Släpp det.
Det är lustigt, när man tänker på det.
Du lyckades till slut.
Med vad?
Att få Rovel att verka grönt.
Strukturen blir svårförändrad.
Men dekoren kan vi jobba på, få den att se mindre LEDU ut.
Jag vill att det ska se ut som LEDU. Jag vill bara ha det minde "Vincent".
Redan ominredning?
Jag kommer ikapp.
Jag kom för att välkomna dig.
Jag trodde inte du skulle prata med mig igen efter...
Ditt svek?
Inte jag heller.
Varför ändrade du dig?
Jag är inte som Vincent. Jag tror du gillar den här familjen.
Och du har stora ambitioner för modehuset. Så ja, jag förlåter dig.
Kom hit.
Jag förstår. Vi umgås med fienden.
Förstår du vilken risk det är med det där hårsvallet?
Du har alltid förlåtit honom allt.
Jag förlåter honom inte.
Den här gången kan jag inte. Men jag vill att han ska tro det.
Jag älskar när du visar klorna, syster.
Victor är förlorad, men inte hans dotter. Louise är en Ledu. Och det ska hon förbli.
Diane kommer inte vinna den striden.
Glöm inte vad vi lovade pappa, Vincent.
"Bevara modehuset till nästa generation."
I slutänden var det inte en dum idé.
Du kom åtminstone på det i tid.
Du passar i rött.
Kom.
Sätt dig.
Mamma, jag vill...
Förolämpa mig inte med ursäkter.
Jag trodde aldrig på dig.
Det gjorde ingen.
När du föddes sa barnmorskan att du inte skulle leva veckan ut.
Du var för svag för att överleva.
Men du gav inte upp
och överlevde.
Under din uppväxt försökte jag göra dig tuffare.
Och jag lyckades.
Alla mina år av träning har äntligen burit frukt.
Du är villig att offra allt
för Rovel.
Inklusive att avpollettera mig.
Aktierna har gått upp.
Jag är stolt över oss.
Jag är törstig. Kan du ge mig lite vatten?
Räcker du mig vattnet?
Tack.
Jag bestrider redan det reglementsvidriga resultatet av röstningen.
Det finns bara en sak kvar att lära dig, raring.
Hur man förlorar.
Krya på dig, mamma.
Oroa dig inte.
Jag tar bara det som är mitt.
Förlåt att jag fråntar dig nöjet att ge mig sparken.
Vad?
Önskar du att det hade gått annorlunda?
Vi försökte allt, Victor.
Och vi misslyckades.
Det är som det är.
Jag är faktiskt lite lättad.
Jag kunde aldrig matcha ditt hämndbehov.
Till skillnad från dig,
kan jag nu gå vidare.
Jag insåg att jag aldrig skulle vara lycklig.
Jobbigt.
Vart...
- Vart ska du ta vägen? - Jag ska till Milano.
Jag skickar någon att hämta mina saker.
Vem är du?
Familjens svarta får, här för att träffa det andra svarta fåret.
Har du ett besökskort?
Säg åt Victor Ledu att hans systerson är här.
Okej.
Det där är inte din nyans.
Har hon åkt?
Kul för henne.
Vadå? Det är sant.
Och det vet du.
Kärlek finns inte. Bara bevis på kärlek.
Det skriver jag ner, om du inte misstycker.
Du är ett riktigt as. Ut i fingerspetsarna.
Och det är svårt att ständigt vara ett as i så många år.
Så...
Ska jag visa dig runt i ditt modehus?
Du ska flytta in här.
Jag vet inte var du hamnar, men vi ska göra plats.
Otroligt, va? Att skapa där du lärde dig gå,
inuti moderskeppet, var inte det din barndomsdröm?
Du är en psykopat.
Varför?
Du har berövat mig aktier, karriär och den enda man jag nånsin älskat.
Till och med min mor! Vad mer vill du ha?
Jag vill att vi ska samarbeta.
Som en familj.
Jag är övertygad om att vi kan göra stordåd tillsammans.
Jag längtar efter att sätta igång. Kom.
Förresten,
är min tillfälliga bostad i den fria zonen löst?
- Allt som det ska? - Ja.
Victor har inte kastat ut mig än,
men det är bara en tidsfråga innan giljotinen faller.
- Tack, Nelly. - Tack.
Säg mig, Nelson. Visst har du barn?
- Ja. - Hur många? Två?
Tre.
Varför skaffade du dem?
Jag...
Främst så var det nog av kärlek.
"Av kärlek." Självklart. Det vackraste av skäl.
Visst ger det en viss förtröstan
att tänka att våra barn kommer föra vårt arbete vidare?
Att de är nån slags förlängning av en själv?
- På sätt och vis, ja. - Låt oss säga
att jag vill ge några av mina aktier
till Paloma.
Och även till Perle.
Vilken underbar gåva.
Jag påbörjar genast pappersexercisen.
Jag föreslår att du meddelar parterna.
Tack.
Hur mår din mor?
Lever hon fortfarande?
Operationen gick bra.
Uppvaknandet måste ha varit tufft.
Hon tänker stämma.
Hon kommer förlora.
Hon kommer spy galla.
Och hon kommer ge upp.
Och du?
Perle?
Jag slapp avskeda henne.
Hon slutar.
Ur syn, ur sinn.
Precis som du ville.
Där är du.
- Är du okej? - Ja.
Första gången jag träffade dig...
...var precis här.
Första gången som vuxen i alla fall.
- Du var jätteotrevlig. - Jag var hemsk.
Paloma.
Jag vet
att det här kommer bli svårt,
om inte omöjligt för dig.
Men jag skulle vilja be om din förlåtelse.
Förlåt mig
för att jag övergav dig.
- Det var min mor som... - Ja. Men efter det.
De första fem åren kämpade jag.
Jag skrev, jag skickade pengar.
Sen...
Jag slutade leta efter dig.
Jag gjorde fel.
Och ja, jag övergav dig.
Från och med nu,
vill jag att vi ska vara länkade.
För evigt.
Genom detta modehus.
Därför har jag beslutat
att ge dig aktier.
Hej, allihop.
Då är vi äntligen samlade. Mötet kan börja.
Det gläder mig att välkomna nykomlingarna till vår stora, vackra Ledu-familj.
Verkligen glad.
Perle, skulle inte du gå vidare?
Tror du jag skulle missa mitt första offentliga styrelsemöte innan jag slutar?
Tror du verkligen det kommer hjälpa er att dela aktiekapitalet?
Hjälpa er att göra vad?
Stackars Victor, du har aldrig förstått hur det här modehuset funkar.
Du vet inget om vad som håller det igång.
Och trots det,
äger jag det nu.
Nej. Familjen Rovel har aktiemajoritet. Det är en viss skillnad.
Och bara tillfälligt.
Vi kommer behöva utrymme för gruppens dotterbolag.
Jag har beslutat mig för att ta din lägenhet i anspråk.
- Du har två dagar på dig. Räcker det? - Det blir perfekt.
Oavsett var jag är,
kommer jag vaka över dig,
älskade bror.
Minns du när vi hängde upp den?
Ja.
Sista dagen vi såg pappa i livet.
Floden Styx,
ensamheten
och den mörka stämningen.
Vilket underligt arv.
Den borde ha gått till dig.
Du var alltid hans favorit.
Ingen ånger?
Det är dags att gå mot ljuset.
Die Toteninsel, Dödens ö.
Det här är den fjärde versionen av tavlan, målad 1884,
och förmodad förstörd under bombningen av Berlin 1945.
Ändå står den här framför er.
Idag har ni en sällsynt chans.
Och därför kommer budandet börja på tre miljoner euro.
Tre miljoner. 3,2 miljoner?
- Frun bjuder fyra miljoner. - Tjugofem miljoner.
Tjugofem miljoner bak i rummet.
Första, andra...
Nå?
Det är gjort. Den är er.
Skicka hit den.
Vad tycks om mitt nya huvudkontor?
Det är rymligt, elegant,
lite pretentiöst.
Och jag älskar utsikten.
Hoppas min vidriga lillebror inte är för hård mot dig.
Han försöker smöra för mig.
Han ska lansera ett LEDU-pris för hållbart mode
- och en policy för djurs välfärd. - Så klart att han ska.
Han vill att jag ska skapa en ny doft.
Han behöver pengar.
Ska vi kämpa emot?
"Vi" ska ta dem till domstol.
Men vi behöver nya bevis. Nelson vill bevisa att domaren är korrupt.
Inte så lätt, Rovel har mutat alla.
Det vi behöver är att hitta råttan som låg med min brorson.
Min särskilda gäst.
Jag trodde vi var klara.
Vad fan gör jag här?
Vi ska överraska min dotter.
Du ska hjälpa mig få tillbaka min grupp.
Undertexter: Victoria Heaps