Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Co tady děláš?
Proč nejsi ve svém pokoji?
Trénuju plavání.
Teda, potápění.
Tak pokračuj, Čaine.
Protože venku se tvoří bazén.
Mami, pojď plavat.
- No tak, mami. - Co máš s tím plaváním pořád?
A říkala jsem ti, ať je doma nenosíš.
Zkřiví ti tvářičky.
Venku, tady ne.
Je tam opravdický bazén.
Tak pojď, jdeme.
Nechoď dneska do práce. Prosím.
Vstávej. Musíme do školky.
Ještě jeden ponor.
Pojď se potápět se mnou, mami. Prosím.
Tak pod vodu. Budu počítat.
Tak počítej do 30.
Dobře. Jedna,
dva,
tři,
čtyři,
pět,
šest,
sedm…
Sin Čaine. Když jsi pod vodou, nemůžeš dýchat.
Já nedýchám. Nedýchal jsem.
Počítej. Rychle.
Osm,
devět…
Co to bylo?
Čaine, po snídani si nezapomeň vzít léky. Mysli na to.
Máma to možná zapomene.
Mami. Víš, jak máš tu věc, co používáš do práce? Můžu na ní kreslit?
Už zase? Sešitků máš přece dost.
Když si kreslím do sešitu, tak se na to nepodíváš.
Co povídáš? Jasně že podívám.
Je na posteli. Tak tam skoč.
- Mami! - No?
To heslo nefunguje.
Zase…
Čaine!
- Jak to vidíš s tím deštěm? - Bledě.
Budu si muset vzít volno.
Taky u vás prší?
Jo, leje. Koukni do mrazáku.
Babi! Chybíš mi!
- Čaine, uhni. - Hovězí.
- Přijeď! - Čaine…
Použij ho a řasy, co jsem nechala na polévku.
Ani nevím, že tu je.
- Miyeok-guk zní fajn. - Ty řasy smaž s vodou.
Začni jíst zdravě, prosím tě. Dopřávej si kvalitní jídlo.
Teď se můžeš cítit dobře, ale až zestárneš, tak tě to semele.
Mami.
Chápu. Dělám snídani.
Příští týden ti dovezu obědy a věci na polévku.
Prosím tě, nevynechávej jídla.
Ta tvá strava, měla bych se nastěhovat…
Mami, jo.
Někdo mi volá. Tak zatím.
Dobře. Počkej, An-no…
Čaine. Vypnul jsi vodu v koupelně?
Já jsem nebyl v koupelně. Proč?
- To je jedno. - Mami, dívej, co jsem nakreslil.
Co je to?
Ty a já.
Čaine.
Jestli chceš kreslit maminku, nakresli ji krásnou.
Jak?
Dívej, tady je červená, zelená a další barvy.
Nekresli jen černou. To je kosa.
Mami, tady je to jak na bazénu!
- Hovoří k vám správce. - Bazén!
- Tiše. - Bazén!
Kvůli rekordním srážkám
povodňová voda dosáhla druhého patra budov 101 až 107
a třetího patra budov 108 až 110.
- Zasažené obyvatele… - Plav, mami!
- Máme doma bazén! - Čaine, počkej.
- Proč? - …aby se evakuovali do vyšších pater.
Říkalas, že si budeme hrát…
Čaine! Říkám, ať jsi potichu!
Výtahy jsou mimo provoz a nelze je použít k evakuaci.
Říkalas, že půjdeme plavat!
- Opakuji hlášení… - Poslouchej, co ti říkám!
- Kvůli rekordním srážkám… - A říkala jsem ti, ať je doma nenosíš!
Zůstaň tady, jinak ti je nevrátím!
…a třetího patra budov 108 až 110.
Zasažené obyvatele…
Haló?
Jste prosím Dr. Ku An-na z Emotion Engine?
Tady Son Hui-džo z bezpečnostního týmu 1. Máte doma vodu?
- Ano. - Už jsem skoro u bytu. Vyzvednu vás.
- Mě? - Třetí patro bude brzy pod vodou.
Evakuujte se co nejdříve do vyšších pater. Jestli se balíte, tak toho nechte.
Žádný strach. Běžte s Čainem po schodech. Já vás najdu…
Haló?
SIN ČAIN (ČERVENEC, 2. TÝDEN)
Čaine!
Musíme jít. Vylez!
Čaine, jdeme!
Musíme hned jít.
Čaine, promiň. Je toho na mě moc. Maminka se nezlobí.
Co kdybych tě povozila na zádech?
Makej, zlato!
Kju-no, neplač. Musíme si pospíšit.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Promiňte, můžeme projít?
To chceš všecko nést a ještě se starat o dítě?
Jdeme.
S dovolením.
Pardon.
Promiňte. Proč to stojí?
Prosím?
Nevím.
Nějak se to tam zaseklo.
Prý tam někdo zkolaboval.
S dovolením. Pustíte nás?
Pane, smiluj se. Vysvoboď nás od…
Rychle!
Zlato, buď opatrná! Přepadneš.
SOUČASNOST, SOUL
Čaine, máš strach?
Myslel jsem, že je to bazén,
ale tady v tomhle asi plavat nemůžu.
Zazpíváme si po cestě písničku?
Slíbila jsem přece, že si budeme hrát.
Celý den.
„Přece“?
Co to znamená?
„Přece“ znamená…
Mami, dívej!
- Pomoc! - Pomozte nám někdo!
Prosím!
Pomoc!
Podél Mléčné dráhy na modré obloze
pluje bílá lodička, na vlnách hází se.
U vavřínu sedí, ušima stříhá
malý ušáček.
Na lodi není stěžeň,
nikdo nepádluje, aby ji držel nad vodou.
Ale ona si pořád pluje, není to náhodou.
Co je?
Čaine.
Chvilku počkej, jo?
Kam jdeš?
Nikam. Jen se porozhlédnu.
Jsme ze 407.
Můžeme prosím použít váš záchod?
- Děti musí čůrat. Pusťte nás! - Jste tam?
Potřebujeme vodu na kojeneckou výživu!
Uvolněte cestu, prosím.
Kdo potřebuje na záchod nebo vodu, pojďte dál.
- Díky. - Jistě, pojďte.
- Díky. - Pomalu.
- An-no! - Tudy .
Jste tu, Dr. Ku?
Dr. Ku An-no!
Tady!
Tady jsem!
Čaine, jdeme.
Čaine.
Pardon.
Čaine.
Promiňte.
S dovolením.
Čaine!
An-no, jsi v pořádku?
- Čaine! - Podejte mi toho kluka!
Nedýchá.
Čaine.
Mami!
Musel ses hrozně bát.
Už je to dobrý.
Díky, děkuji moc.
Jsem Son Hui-džo. Volali jsme si.
Musím si to natočit.
Sedmého července, 7:55.
Potvrzuji, že vedoucí průzkumu, Dr. Ku-ana,
a její syn Sin Čain, žijí. Jdeme dál.
Hotovo. Jdeme.
Pojďte.
- Mami! - Ponesu ho.
Vezmu ho na záda.
- Zvládnete schody? - Měla bych.
Tak naskoč.
Čainku, dobrý? Už nepláčeš?
Já myslel, že jsi mě tam nechala a šla do tamtoho bytu.
Kam bych bez tebe chodila?
Pak tam přiteklo tolik vody.
Bál jsem se. A vzpomněl jsem si na to, co se kdysi stalo.
Mami, víš co.
Když jsme s tátou v autě spadli do vody a táta…
Čaine.
Nezazpíváme si jako předtím?
Ne.
Teď na to nemám náladu.
Dobře. Tak si odpočiň.
Jdeme na střechu. Přiletí pro nás firemní vrtulník.
- Už jste letěli? - Všimla jsem si, že ta voda je slaná.
To není normální déšť.
Před třemi hodinami trefil Antarktidu asteroid.
Roztáté ledovce míří na sever spolu s mořskou vodou.
Půlka Japonska je pod vodou,
což hrozí i této 30patrové budově.
Asteroid?
To se nevědělo předem?
Vědělo. Ututlali to, protože tomu nešlo zabránit.
Dnes jako lidská rasa vymřeme.
Počkejte.
Dneska všichni lidé umřou?
Měla jste za to, že vyvíjíte jen umělou inteligenci, že?
Tak to není.
Podle všeho máte vytvořit novou lidskou rasu.
Cože? Jak bych mohla…
Na světě jsou jen dva lidé, kteří dělali na Emotion Engine
pro umělou inteligenci. Ta první je od rána nezvěstná.
Je to tak, hlavní výzkumnici Im Hjon-mo odnesl proud i s dítětem.
které vychovávala.
Došli jsme k závěru, že je mrtvá. Jste naše dvojka.
Kompletní zadání mise obdržíte v dočasném útočišti.
Moment. Počkejte…
Promluvíme si za chůze.
Zas tolik toho neumím.
Emotion Engine, který jsme vytvořili, byl určený jen k testování.
Jestli je šéfka po smrti, nedokážu…
Mám ten vrtulník zrušit?
Ostatní týmy mají výzkum dokončený.
Lidsky vypadající těla, inteligentní, schopná reprodukce.
Zbývá jen Emotion Engine. Rozumíte?
Teď už je vše na vás.
Mami.
Ano?
Musím kakat.
Položím tě.
Pokakal ses?
Ne. Držím to, ale už to neudržím.
To nebylo v plánu.
Vydrží to, nebo ne? Nemáme moc času.
Čaine, náhradní kalhoty nemáme.
Víš, jak to myslím, ne? Musíš vydržet.
Pojďte, tlačí nás čas, ne?
Čaine, ještě ne, jasan?
Čaine.
Ještě vydrž.
Ještě ne, počkej.
Jo, to jsem já. Patnácté patro. Zatím dobrý.
Ten kluk potřeboval na záchod.
Proč bych jí to říkal?
V klidu spolupracuje, nebrání se.
Jo, už půjdeme.
Co ten kluk?
Utírá se sám.
Tohle si oblečte.
Stejně je tu nechali.
Takže ten Emotion Engine
obsahuje lidské city?
Lidské emoce?
Ano.
Takže je jako člověk?
Já to nechápu. Proč lidské emoce?
To pro novou rasu nebyly lepší možnosti?
Nemělo by to umět něco nového?
Co máte proti emocím?
Až tam vylezeme, naskočit do vrtulníku bude těžké.
Lidi se budou tlačit a prosit, abychom je taky vzali.
Aby přežili, odstrčí vlastní rodinu.
Vtipné je,
že vy se budete chovat stejně, odstrkávat je, abyste nastoupila.
A na tom není nic špatného.
Takhle prostě lidské emoce fungují.
Přes tu vaši vysílačku jde i normálně volat?
Kdyby něco, hned mi zavolej.
Proč jsem ti jen radila třetí patro, když jsi hledala bydlení?
To neříkej.
Jsem ráda, že se vám podařilo evakuovat se.
Dávejte na sebe pozor, jo?
An-no. Začínáme být vodou.
Poslouchej.
Na ně a tátovi teď nesejde.
Záleží hlavně na Čainovi.
- Na to nezapomeň. - Mami.
Jak to myslíš?
Nic se vám nestane. Déšť brzy přestane.
Příští týden dovez ty obědy.
An-no.
Díky za všechno.
Mám…
tě moc ráda.
Já vím.
Mami.
Já tebe taky.
Hotovo?
Jak dojemné.
Vy a vaše matka.
Tolik lásky.
Tak fungují lidské emoce.
Ne že by vás to zajímalo.
Ano, já nemám, komu bych zavolal.
Jdeme. Voda už je v 10. patře.
Ven, hned!
Čaine!
Tudy.
Tak tudy.
Obujte se.
To zvládneme. Vylezte a podejte mi syna.
Mami, oheň je fakt horký.
To nic, Čaine. Teď vylezeme nahoru.
Pevně se mě drž, jo?
- Zvedněte ho. - Čaine.
Čaine, ty půjdeš za pánem první.
- Ne! Já nechci! - Já hned přijdu za tebou.
- Ty první. - Mami! Ne!
Jen na chvíli.
- Mami, ne! - Nehýbej se!
- Čaine! - Mami!
Ne, mami!
Mami!
An-no!
- An-no, jste v pořádku? - Mami!
- Jsem v pořádku! - Mami!
- To nic!
Máma nikam nejde, Čaine.
- Neboj. Hned tam budu. - Vrať se, mami!
Počkej na mě, jo?
Mami…
Haló?
Je tam někdo?
Jo, otevřete prosím.
Jak se jmenuješ?
I Či-su
Či-su, otevřu ti.
Hned se vrátím. Chvilku vydrž, jo?
Prší jak svině, kurva.
Ty hodinky jsou za majlant.
Makej, drancujeme, než přestane chcát.
Když někoho sejmeme, nikdo se to nedozví.
Či-su!
Jsem tady, Či-su!
Otevři! Či-su!
An-no, kde jste?
- An-no! - Tady jsem.
Kde je Čain?
Pojďte, rychle.
Čaine! To jsem já, máma.
Bolí to?
Máte jeho léky? Kde?
Ztratila jsme je.
Mami, moc to bolí.
Sakra. Do prdele práce.
Mami.
Čaine.
- Vydrž. - Kam jdete?
- Pro léky. - Neblázněte. Kam?
To vyřešíme ve vrtulníku. An-no!
Můžeš ho přece vrátit do stavu z dnešního rána, ne?
Máš přece jeho data. Můžeš ho stvořit znovu.
Musíme jít!
Vždyť umírá!
Mami.
Čaine, vydrž, jo?
- Kdo jste? - Promiňte. Omlouvám se…
Čaine, vydrž.
- Omlouvám se. Je to naléhavé. - Co hledáte?
Čaine.
Vzbuď se, Čaine.
Vypij to. Tu máš.
- Podržím ho. - Nesahejte na něj!
Tady, Čaine.
Čaine, otevři oči. Prosím?
Vypij to, abychom si mohli hrát a potápět se.
No tak, napij se.
Čaine.
No tak.
Chceš se Čaina vzdát?
To kvůli manželově nehodě?
V zásadě Čaina znám díky naší práci.
Nemám na to být matkou.
A kdo má?
Z centra potvrdili, že Emotion Engine je kompletní.
Výchova dětí už není jen na nás.
Za pár měsíců
si z centra Čaina vyzvednou.
A taky mou Ju-čin.
Možná jsme je nikdy neměli stvořit.
Kdy si ho vezmou?
Mami.
Čaine.
Jsem tady.
Počůral jsem se. Promiň.
To nevadí.
Aspoň tě to zahřálo.
Už dobrý?
Jo. Mami, obejmi mě.
Dneska jsem spadl do vody
a udělalo se mi špatně,
ale jsem rád, protože můžu být celý den s tebou.
Myslel jsem, že se mi to zdá, ale vyšlo slunce.
Vyperte to touhle vodou. Kohoutková neteče.
Takže je po všem?
Jo. A já se tak snažil.
Co Čain? Je v pohodě?
Dnes brzy ráno mi šéf bezpečnosti sdělil, že došlo ke změně.
Že vás mám přivést.
Na naší další zastávce je dočasné útočiště.
Tam vystoupíme
a vy pak pojedete do cíle sama. Čain tam nemůže. Postarají se o něj.
To jsem předtím nezmiňoval, že?
Říkal jste si, že kdybych to věděla, tak bych nešla?
Vlastně jsem si myslel, že šla.
Mě nová lidská rasa zas tak nezajímá.
Mým úkolem je zjistit, co s Čainem nakonec uděláte.
Dávalo by pro vás smysl ho opustit.
A proč to chcete zjistit?
Protože se tak zachovala moje macecha, když jsem byl v jeho věku.
Když říkala, že se vrátí, brečela víc než já,
ale nevrátila se.
Tyhle věci si děti pamatují.
Tak jsem si říkal, že když své dítě opustíte, mohl bych se cítit lépe.
Že nejsem jediný, koho někdo opustil.
Že takové macechy existují.
Že takoví prostě lidé jsou.
Prostě jsem se o tom chtěl ujistit v den, kdy skončí svět.
Někoho tyhle věci prostě utěšují.
Do prdele.
Jdeme.
Čaine.
- Jdeme. - Mami!
Mami!
Omlouvám se. Držte se.
Řekni „Á“.
- Jste v pořádku? - Mami!
- No tak.
- Ponesu ho. - Mami!
Tak jdeme.
Prosím, pomoc!
Jak ji můžu pomoct?
To zvládneš.
Pomozte nám. Prosím!
Co stojíte? Musíme jít!
Omlouvám se.
Mami, co měla ta paní za nemoc?
No,
neměla nemoc.
Čekala miminko.
A co ty?
Taky tě to tak bolelo?
Čaine.
Máma je unavená. Slezeš na chvíli?
Ne.
Už nemám sílu, Čaine. Slez.
Ještě jedno patro. Pojďte.
Jdeme.
- Co děláte? Už jsme skoro tam! - Proč ho musím opustit?
Proč ho nemůžu vzít s sebou?
- Poslyšte. Není to… - Říkal jste, že musím jet sama. Jak asi?
Jak ho jen můžu opustit?
Mami.
Čaine.
Neboj. Máma se nezlobí.
Prosím, uklidněte se a zamyslete se.
Taky mi to přišlo divné.
Šéfka a její dítě jsou po smrti, takže Čain je jediný.
Je pro centrum klíčový, pokud chtějí něčeho dosáhnout.
Musí v tom být nějaká chyba.
Jsem si jistý.
„7. července, 8:27.“
„Tímto Darwinovo centrum informuje vedoucí Ku An-nu o následujících pokynech
před její záchranou.
Za prvé, Darwinovo centrum, neoficiální výzkumný ústav OSN,
vynaloží veškeré úsilí, aby po této katastrofě zabránil vyhynutí lidstva.
Za druhé, Dr. Ku byla najata jako jeden ze 49 speciálních výzkumníků.
Hned se ohlásí dočasné výzkumné laboratoři
za účelem dokončení projektu Emotion Engine.
Za třetí, Dr. Ku zcela vyhoví všem nezbytným opatřením,
aby byly splněny dva výše uvedené cíle.“
Tím tato fáze končí.
Předávání jmenovaného.
Dobrá práce.
Dr. Ku, s okamžitou platností
si bereme zpět majetek centra, data Newman-77.
Co to děláte?
Sundejte mu je!
Říkal jste, že může jet se mnou. Ať ho pustí!
Chcete něco vědět?
Šéfka se neutopila. Pláchla se svou dcerou.
Říkala, že raději umře, než aby ji opustila.
Na druhou stranu vy…
Prý jste se ho snažila zbavit.
Buďte upřímná. Věděla jste, že ten den přijde.
Takhle fungují lidské emoce.
Nedělejme to těžší.
Rozlučte se.
Vytáhni to rychle. Nemáme čas.
Počkat.
Co to děláte?
Nesahejte na něj!
Říkám ruce pryč!
Všechny vás zabiju!
Do jednoho chcípnete!
Prosím.
Nechte mě, prosím.
Zastavte to, prosím.
Nechte ho žít.
Nezabíjejte ho.
Slibuji, že Emotion Engine dokončím. Nedělejte to, prosím.
Doktorko Ku,
s Čainem jste dosáhla dobrých výsledků.
Proto ho potřebujeme, abychom vytvořili další Emotion Engine.
Neříkala jste to sama?
Prosím.
Na kolenou vás prosím.
Nebo…
aspoň do dočasného útočiště.
Nechte ho se mnou jet aspoň do dočasného útočiště.
Prosím.
Vážně si myslíte, že dočasné útočiště existuje?
Dr. Ku.
My všichni
tady zemřeme.
Odjíždíte jen vy.
Čaine.
Vaše osobní věci, prosím. Kvůli bezpečnosti.
HLADINA KYSLÍKU: 97 %
Data experimentálního subjektu máme. Pokračujeme na místo startu.
Dr. Ku, tady I-Hwi-so, ředitel laboratoře Isabela.
Protože jste dorazila až teď, zopakuji naši misi.
Do 15 minut na Zem dopadnou tisíce úlomků meteoritů.
To způsobí vymření většiny lidské rasy.
Aby Darwinovo centrum zabránilo vyhynutí lidstva, dnes ráno ze stanovišť
po světě vyslalo sedm raket.
Stali jsme se posledními přeživšími.
Moment.
Lidstvo se teď musí vyvíjet samo, aby Potopu světa přežilo.
Spoléháme na naše vědomosti a technologie.
Naším cílem je minimální funkční lidská populace
a úkolem našeho týmu je stvoření „matky a dítěte“.
V laboratoři Isabela, kam míříme, jsme schopni produkovat lidská těla,
ale vy jste jediná, kdo dokáže s pomocí Emotion Engine
replikovat lidské emoce.
Teď k vaší misi, Dr. Ku.
Dítě je kompletní…
takže teď mám vytvořit matku?
Máte plán?
Jako experimentální subjekt nastavím matku
a nechám jí dítě zmizet.
Při hledání dítěte bude matka čelit mnoha překážkám.
Když selže, vrátí se na začátek a zkusí to znovu.
Jakmile po nespočtu pokusů dítě najde…
A co když ho nenajde?
Tak to bude znamenat zánik lidstva.
Dr. Ku?
Tady Beagle 6.
Trosky asteroidů zasáhly náš motor. Asi vytéká oxidant.
Nahlaste prosím, co vidíte vy?
Mami, vstávej. Doma máme bazén!
Čaine.
Co se děje? Proč je tu tolik vody?
Když jsi spala, tak tady přitekla. Pořád tekla a tekla!
Haló?
Jste prosím Dr. Ku An-na z Emotion Engine?
Ano. Kdo volá?
Tady Son Hui-džo z bezpečnostního týmu 1. Zkrátím to, není čas.
Kolik máte doma vody?
- Voda je… - Mami!
Dr. Ku, musíte se okamžitě evakuovat.
- Mami, měl jsem sen a nakreslil ho. - Jsem blízko.
Koukej přece
Třetí patro bude brzy pod vodou. Evakuujte se. Šéfka byla naše první volba.
Poslal jsem ti to.
Právě zemřela.
- Není čas se balit. Jděte hned. - Mami, poslal jsem ti to na mobil.
Čaine, já telefonuju!
Dr. Ku? Můžete mluvit?
Ano, můžu. Pokračujte.
Co nejdříve se evakuujte a nezapomeňte na Čaina.
Za pár měsíců si z centra Čaina vyzvednou.
A taky mou Ju-čin.
Chraň ho jako oko v hlavě a do té doby ho vychovávej.
Kdy si ho vezmou?
Haló? Dr. Ku, jste tam? Středisko si dnes přijede pro Čaina,
tak ho nezapomeňte…
Čaine, vstávej. No tak.
Ani se nepodíváš, co jsem nakreslil,
a neuděláš nic, co chci…
Čaine. Podívej se na mě.
Dneska mě musíš poslouchat. Dneska žádné kreslení ani plavání.
- A co potápění? - Ani potápění.
Dneska se mě drž jako klíště.
Nechoď za cizíma, i kdyby ti říkali, ať jdeš.
Jestli dnes budeš hodný, příště s tebou půjdu plavat a potápět se, bereš?
Odpověz.
Ty lžeš.
Cože?
Proč je mi vždycky šest?
Šest mi bylo včera, předevčírem i den předtím, proč?
Co to povídáš? No tak. Na záda.
Ticho! Přestaň brečet!
- Dobrý den. - Buď zticha!
S dovolením.
Říkám, neřvi!
Viděli jste to, lidi? Stalo se to přesně, jak jsem řekla.
To je vůle Boží. Aby nám byly odpuštěny hříchy,
musíme nabídnout oběť!
- Amen! - Amen!
Dělej! Říkám pohyb!
Pohněte si sakra! Rychle!
Makejte!
Dělejte!
Dr. Ku An-no!
Jste tady, Dr. Ku-ano?
Dr. Ku-ano!
Čaine, vylez nahoru.
Čaine!
Sin Čaine!
Čaine.
Čaine!
Jste v pořádku?
Bože, vyděsila jste mě.
Volali jsme si. Jsem Son Hui-džo z bezpečnostního týmu 1.
Musím si to natočit.
Sedmého července, 7:55. Potvrzuji, že vedoucí průzkumu Ku žije.
Newman-77 je nezvěstný.
Tudy. Helikoptéra přistane na střeše.
Můj syn spadl do vody.
Počkejte!
Nespadl.
Tady.
Tohle je před chvílí.
Viděl jsem ho, jak jde sám, a pak jsem zahlédl vás.
Je to on, ne?
Čaine!
Sin Čaine!
Kam jdete?
Myslíte, že ho někdo unesl?
Říkám, že jsem ho viděl jít nahoru samotného.
Můj syn by mě nikdy neopustil.
Čaine!
Sin Čaine!
An-no.
Na tohle není čas. Musíme jít.
- Pusťte mě. - Bože.
Říkám, že ho najdeme a dovedeme na střechu.
Kde je?
Dejte mi to.
Nebudu se opakovat.
Kde je můj syn?
An-no, takhle všichni umřeme.
Nejdřív vyjdeme nahoru, jo?
Co jste s ním udělal?
Co bych s ním dělal? Ani ho neznám!
Kdybychom ho měli, proč bych vám ukazoval fotku?
Taky ho chceme najít, a to rychle.
Chytněte se mě.
Chytněte se!
Já myslel, že chcete, aby vám ho vzali! Nechápu vás.
Opovaž se na něj sáhnout.
- Zabiju tě. - Cože?
An-no!
Mami! Vrať se!
- Mami! Nechte mě! - An-no!
Sakra.
Zůstaňte na místě! Jdu pro vás!
Je tam někdo?
Jo, já jsem tady.
Počkat, nejsi náhodou Či-su?
Jo. Jak to víte?
To je jedno.
Vydrž, jo?
Dostanu tě ven.
Neplýtvejte časem.
Byli už tu nějací chlapi, ale taky to nedokázali.
Ne, Či-su. Dostanu tě ven.
Jen vydrž.
Jo, já jsem tady.
Či-su, vydrž.
Hned se vrátím.
Dostanu tě ven, slibuju. Jen vydrž!
Prší jak svině…
Nedá se nic dělat. Prostě si je půjčíme a pak vrátíme.
Všichni už musí být na střeše.
Bude tam i tvůj děda. Neboj.
Cože?
Ale jak víte, že jsem šla k dědovi?
Či-su.
Musím jít hledat syna. Ztratil se mi.
Dávej na sebe pozor.
Či-su.
Ani nevím, co to povídám.
Hned co odejdu tady z toho bytu, tak umřu.
Kdybys náhodou viděla asi tak vysokého šestiletého kluka jménem Sin Čain,
řekneš mu, že ho jeho máma hledá?
Když jsem byla uvězněná ve výtahu, slyšela jsem nějaké lidi,
jak se nějakého kluka
ptali na nějaké otázky.
Nejdřív se ho ptali, kde má mámu,
a potom, kde bydlí a jestli ví číslo dveří.
A pak? Či-su, pamatuješ si ještě něco?
Co to podle tebe bylo za lidi?
Slyšela jsem, jak něco táhnou po podlaze.
Díky, Či-su.
Musím jít. Opatruj se.
Sakra.
Do prdele!
Kurva!
Do prdele.
Použij tohle.
To stačí. Jdeme.
Nech ho.
Kurva ten mě nasral.
Zůstane tu trčet jak kokot a pak z nás dělá zloděje?
A co ty otevřené dveře, do píče?
Takhle nás sem vábit.
Kdo jste?
Co je?
Pane!
Jste v pořádku?
Co tu pořváváš? Starej se o své.
Zmizni odsud.
Co se děje, kurva?
Můj syn.
Co jste mu udělali?
Tak my půjdeme.
An-no!
Máte toho kluka?
Tady jsem! Rychle!
- Tihle týpci… - Zamkni!
- Kurvo! - Do prdele.
Sakra.
Do píči práce.
Mrdka.
Hezky lež!
Jste v pořádku?
An-no!
Chcípni, kurva!
Co to kurva?
Seber se, sračko.
Vstávej.
Mazej!
Kundo jedna!
Moje ruka!
Viděl jsi, jak letěl.
Se zlomenou rukou se utopíš.
Ten kluk byl sám.
Kecali jsme do něho, z prdele.
Říkal, že bydlí ve třetím patře, tak jsme ho pustili.
Nevím, kam šel potom. Přísahám.
Jo, já ti věřím.
Objevili se tu výrostci, co plundrují opuštěné byty.
Vypadá to, že ten kluk se vážně ztratil sám.
Napadá vás, kam mohl jít nebo tak?
Nevím.
Tohle nedělá.
- Proč by? - Bože.
Předtím jste mě chtěla zabít, a teď ani nevíte, proč vám uteklo vlastní dítě.
Čaine, otevři oči. Prosím?
Vypij to, abychom si mohli hrát a potápět se.
No tak, napij se.
Čaine, no tak.
Či-su.
Musím jít. Opatrujte se.
Tady. Tohle…
Paní.
Jak o tomhle víte?
Či-su, pojď se mnou. Tady zůstat nemůžeš.
Konečně je mi dobře.
Chci zůstat s babi a dědou.
Brzy se tu přivalí voda. Pojď se mnou.
Ale, paní,
vy byste bez Čaina taky nešla.
Zůstanu tady.
Já tam tu Ku An-nu dostanu, neboj.
Najdou to dítě hned, jak sem dorazí?
Jasně.
Jo a to dočasné útočiště,
kde že to má přesně být?
Jo.
Musím jít. Tak jo, uvidíme se.
An-no.
Po vodě dorazí posily z mého týmu. Specializují se na hledání lidí.
Celé to tu pročešou, abychom mohli rychle na střechu.
Už měl dostat léky. Nejdřív ho musím najít.
An-no!
A proč ho musíme najít my? Proč ne oni?
Můj tým ho najde a přivede nahoru!
Tak mi povězte,
proč by kluk, co se od mámy nikdy nehnul na krok,
najednou mizel? Musí to mít důvod!
Upřímně, říkala jste, že si tím vším nejste jistá.
An-no.
Pořád se nemůžete rozhodnout. Dejte se dohromady.
Víte moc dobře, že tohle je váš poslední den s ním.
Přesně proto.
Proto ho chci najít. Prosím.
Ještě jsem ho ani jednou nenašla.
Tolik bytů s otevřenými dveřmi být nemůže. Pomozte mi, aspoň jednou. Já projdu
sudá patra, vy lichá.
Vy jděte po schodech, Já půjdu tudy.
Prokažte mi laskavost.
Proč pořád žádá laskavosti? Sotva se známe.
Nebo už jsme se potkali?
Já nevím! Toho jsem neviděl.
Přísahám…
Mami. Víš, jak máš tu věc, co používáš do práce? Můžu na ní kreslit?
Už zase? Sešitků máš přece dost.
Když si kreslím do sešitu, tak se na to nepodíváš.
Co povídáš? Jasně že podívám.
28. PATRO
Pomůžu vám.
Podél Mléčné dráhy na modré obloze
pluje bílá lodička, na vlnách hází se.
U vavřínu sedí, ušima stříhá
malý ušáček.
Na lodi není stěžeň,
nikdo nepádluje, aby ji držel nad vodou.
Un-su!
Voda je vlažná. Snad je to v pohodě.
Máme to krásné miminko.
To jo.
Nedávno se mi zdálo, že nás smetla tsunami.
To musel být šťastný sen.
Mami, měl jsem sen a nakreslil ho.
Chceš to vidět?
Poslal jsem ti to do telefonu, mami.
Dívej!
Poslal jsem ti to do telefonu, mami. Podívej, co jsem nakreslil!
Čaine, já telefonuju!
FOTKY
An-no!
Našel jsem ho. Rychle!
Proč je mi vždycky šest?
Šest mi bylo včera, předevčírem i den předtím, proč?
Jak dlouho mi bude šest?
Čaine.
Probudíme vás na střeše, až najdeme Čaina,
abyste se mohli rozloučit.
Nedělejme to těžší.
Tebe…
do vrtulníku nevezmou.
Zemřeš na střeše.
Copak nevíš?
Už jsme se potkali.
Cože?
An-no, co jste to říkala…
My už to tu doděláme. Prosím, jděte.
Uhněte. Hej, ty tam. Přestaň.
Do vrtulníku. To je rozkaz.
Hej!
An-no.
Tak střílejte.
Střílejte!
Dobrá práce, An-no.
Možná to bude trochu bolet…
Ne, vlastně to bolí hodně. Ale musíte to vydržet.
Podívejte se na mě. Vnímáte?
Co jste to předtím říkala? Že už jsme se potkali?
Takže…
kolikrát se to už stalo?
Co se mi Čain poprvé ztratil, to je po 13417.
Od té doby pokaždé zmizel.
Tisíckrát.
Neprobíráme to poprvé.
A já si myslím, že on to všechno věděl od začátku.
Proto zmizel.
Nechtěl, aby ho máma zase opustila.
Dlouho mi nedocházelo, že tenhle byt je past.
Ale chodila jsem tady i tak.
Protože odteď potřebuji tvoji pomoc.
Když je Čain naštvaný nebo trucuje, schovává se ve skříni.
Jediný byt, který má ještě otevřené dveře, je ve 30. patře.
Musí být tam.
Problém je…
Náš bezpečnostní tým.
Jo.
Už si vzpomínám.
Bezpečnostní tým mi brání najít Čaina. Stejně, jako mi ho vzali ve skutečnosti.
Ať jsem dělala cokoli…
nenašla jsem ho.
Bezpečnostní tým je po celé budově.
Stejný plán jako minule.
Ne.
Pojď za mnou.
Možná
je to stejně všechno k ničemu.
I když ho najdu,
co když mě nebude chtít vidět?
Cíl spatřen ve 30. patře. Všichni, pohyb.
Proč? Myslíš, že podle něj ho máma opustila?
I když zmizel tisíckrát, neznamená to, že ho máma nemá ráda.
Čeká, až ho najdete.
Máma mu není po boku, ale on jí to nemá za zlé.
Někde na vás čeká
a zoufale touží po nalezení.
Měl jsem to stejně.
Běž. Rychle!
Chci být u toho,
co nakonec uděláte.
Proto jsem sem přišel.
Víš, jak tě kdysi dávno,
maminka opustila?
Pořád jsem zapomínala a nevěděla to.
Nevěděla jsem ani o tvých kresbách,
ani že jsi tady.
Sbohem, Čaine.
Moc mě to mrzí…
že tě musím znovu opustit.
Ale
myslím, že stejně zase zapomenu.
Ne.
Ty jsi mě neopustila, mami.
Říkala jsi, ať na tebe počkám.
Cože?
Tehdy. Kdysi dávno.
Slíbila jsi, že se vrátíš.
Říkala jsi, ať na tebe počkám.
Zašeptala jsi to.
Čaine.
Vidíš tu skříň za mámou?
Hned, jak otevřeš oči,
tak se do ní běž schovat.
Dobře? Máma tě najde, slibuji.
Počkej na mě, jo?
Dr. Ku, jste v pořádku?
Ať jsem to já,
ten experimentální subjekt.
Pošlete mě tam s Čainem.
Bude na mě čekat.
O vašem plánu jsem informoval ostatní týmy.
Jak jste žádala,
Čainova i vaše paměť bude extrahována
a přenesena do laboratoře Isabela.
PŘENOS
Na základě přenesených vzpomínek začneme s experimenty.
Pokud jednoho dne bude experiment úspěšný,
na Zemi se navrátí nová lidská rasa.
Čaine, zaplaveme si tamhle?
Ty půjdeš první.
Čaine, běž!
Hned přijdu.
Ten váš nápad na schůzi mě zaujal.
Tvorba emoci prožitkem.
PŘED PĚTI LETY
Problém je, že to trvá moc dlouho. Vymyslíme to jinak.
Co nejdřív vytvořit dítě?
Opravdové dítě
s vlastními myšlenkami a emocemi.
To za pět let zvládneme.
Čaine, co se děje?
Mám tě přebalit?
Au, to pálí!
„Oceán“.
Čaine. Zkus to říct.
„Oceán“.
Říkej po mě: „Oceán.“
Nebo zkusíme něco jiného?
Ham! Dobrota!
Bryndáček se ti nelíbí?
Řekni: „Mňam, kimči.“
Chceš kimči?
Tak jo, Čainku, hotovo.
- Máme to… - Máma…
Čaine.
Co jsi to říkal?
Máma.
- Máma? - Máma.
Máma.
Ahoj.
Tak ty jsi Čain.
Pozor!
Čaine.
Čaine!
Čaine.
Jdeme se potápět?
Budu počítat do 30.
POTOPA SVĚTA
Mami.
Vstávej.
Mami. Vstávej!
Mami, pojď se potápět. Prosím.
Společně, tak jako včera.
Tak pod vodu.
Budu počítat do 30.
Pozor, teď!
Jedna,
dva,
tři,
čtyři,
pět,
šest,
sedm,
osm,
devět,
Překlad titulků: TonyG