Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Va? Vad gör du här? Varför ligger du inte i din säng?
Jag övar på att simma.
Nej, jag menar dyka.
Gör du det, Ja-in.
Det är en stor swimmingpool där ute. Mamma, kom. Vi går och simmar.
-Kom igen, mamma. -Varför vill du alltid simma?
Och du får inte ha på dig simglasögonen inne.
De trycker ihop ditt ansikte.
Utanför, inte här. Det finns en riktig swimmingpool.
Kom, vi går ut.
Gå inte till jobbet idag. Snälla.
Upp med dig. Du ska till lekis.
Bara ett dyk till.
Dyk med mig. Mamma, snälla.
Gör det du. Mamma kan räka.
Räkna till 30.
Okej. Ett,
två,
tre,
fyra,
fem,
sex,
sju…
Shin Ja-in. Man får inte andas när man dyker.
Det gjorde jag inte. Jag höll andan hela tiden.
Fortsätt räkna. Skynda.
Åtta,
nio…
Vad var det?
Shin Ja-in. Glöm inte att ta din medicin efter frukosten.
Mamma kanske glömmer.
Mamma. Du vet den där grejen du har för jobbet? Får jag rita på den?
Varför vill du det? Du har jättemånga ritblock.
Du tittar aldrig när jag ritar i mitt ritblock.
Vad menar du? Klart jag gör.
Ritblocket ligger i sängen.
-Mamma! -Ja.
Lösenordet funkar inte.
Inte nu igen…
Hörru!
-Hur gör du med regnet? -Vad kan jag göra?
Jag måste ta ledigt.
Regnar det där borta också?
Ja, det öser ner.
-Titta i frysen. -Mormor! Saknar dig!
-Akta. -Jag lämnade lite kött.
-Kom hit! -Ja-in…
Gör soppa på köttet och wakamen jag gav dig.
Jag visste inte att det låg där.
-Soppa låter gott. -Tillsätt vatten när wakamen wokas.
Sluta äta skräpmat och äta ordentliga måltider.
Annars kommer du att bli sjuk när du blir äldre.
Mamma.
Jag fattar. Jag lagar frukost nu.
Jag tar med några smårätter nästa vecka. Hoppa inte över några måltider.
-Du äter så dåligt. Jag borde flytta in… -Okej, mamma.
Jag har ett samtal som väntar. Vi hörs senare.
Okej. Vänta, An-na…
Shin Ja-in. Lämnade du kranen på i badrummet?
Nej, jag gick aldrig dit. Hur så?
-Strunt samma. -Mamma, titta vad jag ritade.
Vad är det?
Mamma och jag.
Ja-in.
Kan du inte få mamma att se söt ut?
Hur då?
Titta. Här är röd och här är grön.
Använd inte bara svart… Oj, hu.
Mamma, det är en riktig pool!
-Det här är driftkontoret. -Pool!
-Ja-in, tyst. -Pool!
På grund av rekordregnet
har vattenmassorna nått andra våningen i hus 101 till 107
och tredje våningen i hus 108 till 110.
-Berörda boende… -Simma, mamma!
-Vi kan simma inomhus! -Ja-in, vänta.
-Varför inte? -…evakuera till de övre våningarna.
Du sa att du skulle leka med…
Shin Ja-in! Tyst, sa jag!
Hissarna är ur drift och kan inte användas för att evakuera.
Du sa att vi skulle simma!
Varför gör du inte som du blir tillsagd?
-På grund av rekordregnet… -Du får ju inte ha på dig dem inomhus!
Stanna här om du vill ha tillbaka dem!
…och tredje våningen i hus 108 till 110.
Berörda boende…
Hallå?
Dr Gu An-na, från känslomotorns utvecklingsteam 3?
Jag är Son Hee-jo från säkerhetsteam 1. Är din lägenhet översvämmad?
-Ja. -Jag ska hämta dig. Jag är snart framme.
-Mig? -Tredje våningen blir snart översvämmad.
Evakuera uppåt så fort du kan. Ta ingen packning. Och var inte rädd.
Gå uppför trapporna med Ja-in. Jag…
Hallå?
SHIN JA-IN (JULI, VECKA 2)
Ja-in!
Vi måste gå nu. Kom ut!
Ja-in, kom nu! Vi måste gå härifrån.
Förlåt. Jag blev lite överväldigad förut. Mamma är inte arg.
Vill du rida på mammas rygg?
Skynda dig, älskling!
Gyu-na, gråt inte. Vi måste skynda.
-Hej. -Hej.
Får vi komma förbi?
Du kan inte bära allt det och hålla koll på barnen!
Nu går vi.
Ursäkta.
Ursäkta. Varför kan vi inte gå upp?
Va?
Jag vet inte.
Något är i vägen där uppe.
Jag hörde att nån svimmade.
Får jag komma förbi?
Herre, förbarma dig över oss. Fräls oss från…
Skynda dig!
Var försiktig! Du kommer att ramla.
NUTID, SEOUL
Ja-in, är du rädd?
Jag trodde att det var vanligt vatten, men jag kan nog inte simma i det.
Vill du sjunga med mamma när vi går upp?
Du och jag ska ju leka ihop idag oavsett.
Hela dagen.
"Oavsett"?
Vad betyder "oavsett"?
"Oavsett" betyder…
Mamma, titta!
-Hjälp! -Hjälp mig!
Rädda oss!
Hjälp!
Längs Vintergatan i den blå skyn
En liten vit båt driver förbi
Ett enda litet träd
Där sitter en liten hare
Båten har ingen mast
Ingen åra att ro med
Ändå driver den vidare
Va?
Ja-in.
Stanna här, okej?
Vart ska du?
Jag går ingenstans. Jag ska bara ta en titt.
Vi är från 407. Får vi låna ert badrum?
-Barnen måste gå på toaletten! -Är nån hemma?
Vi behöver vatten till vällingen!
Ur vägen.
Kom in om ni behöver vatten eller låna toalett.
-Tack. -Ja, kom in.
-Tack. -Försiktigt.
-Dr Gu! -Den här vägen.
Är du här, dr Gu?
Dr Gu An-na!
Här!
Jag är här!
Ja-in, nu går vi.
Ja-in.
Ursäkta.
Ja-in.
Ursäkta.
Förlåt.
Shin Ja-in!
An-na, är du oskadd?
-Ja-in! -Ge mig barnet!
Han andas inte.
Ja-in.
Mamma!
Du måste ha blivit så rädd.
Det är ingen fara.
Tack så mycket.
Jag är Son Hee-jo. Vi talades vid.
Jag måste filma det här.
Den 7:e juli, 07.55.
Jag bekräftar att forskare Gu och Shin Ja-in är vid liv.
Nu ger vi oss av.
Det är klart. Nu går vi.
Kom nu.
-Mamma! -Jag bär honom.
Jag bär honom.
-Kommer du att klara dig i trappan? -Ja.
Här, hoppa på.
Ja-in, hur är det? Har du gråtit färdigt?
Jag trodde du lämnade mig och gick in i lägenheten.
Vart skulle jag ta vägen utan dig?
Sen kom jättemycket vatten in.
Jag blev rädd och tänkte på det som hände för länge sen.
Mamma, du vet.
När vår bil föll i vattnet, pappa…
Ja-in.
Ska vi sjunga som vi gjorde förut?
Nej.
Jag känner inte för att sjunga just nu.
Okej. Vila lite då.
Vi ska till taket. Företagets helikopter är på väg.
-Har du åkt i en helikopter förut? -Vattnet är salt.
Det är inte vanligt regn.
För tre timmar sen slog en asteroid ner i Antarktis.
Den smälta isen färdas norrut ihop med havsvattnet.
Halva Japan ligger under vatten, och det gör den här byggnaden också snart.
Ett asteroidnedslag?
Hur kunde de inte förutse det?
Det gjorde de. De sa inget eftersom det inte gick att förhindra.
Människosläktet dör ut idag.
Vänta, vänta.
Kommer alla människor att dö?
Du trodde att din arbetsplats bara var ett AI-utvecklingslabb, eller hur?
Nej.
Du ska tydligen skapa ett nytt människosläkte.
Va? Hur ska jag…
Det finns bara två personer i hela världen som jobbade på AI:ns känslomotor.
Vårt förstahandsval försvann i morse.
Ja, din chef. Chefsforskare Im Hyeon-mo. Hon och hennes barn sveptes bort.
Hon är med all säkerhet död.
Du är nummer två.
När du kommer till skyddsrummet meddelas du ditt uppdrag.
Ett ögonblick. Vänta…
Gå medan du pratar.
Jag vet inte så mycket.
Känslomotorn vi gjorde var bara till för tester.
Utan forskningschef Im….
Ska jag be helikoptern att vända?
De andra är klara med sin forskning.
Människoliknande kroppar, intelligens, fortplantningsförmåga.
Det är bara känslomotorn kvar. Förstår du?
Det är upp till dig nu.
Mamma.
Ja?
Jag måste bajsa.
Vänta.
Har du bajsat?
Nej. Jag håller mig, men jag kan inte hålla mig längre.
Det här var inte planen.
Kan han hålla sig? Vi har bråttom.
Ja-in, mamma tog inte med några extrabyxor åt dig.
Förstår du? Du måste hålla dig.
Ni har ju inget ombyte.
Ja-in, inte än, okej?
Ja-in.
Inte än.
Håll dig. Vänta.
Ja, det är jag.
Femtonde våningen.
Grabben behövde gå på toa.
Varför skulle jag säga det?
Hon samarbetar utan att klaga.
Ja, vi ska dra nu.
Grabben?
Han kan själv.
Ni borde ta på er de där. De tillhör ju inte längre nån.
Så, den här känslomotorn.
Har den mänskliga känslor? Emotioner?
Ja.
Vadå, är den som en människa?
Jag fattar inte. Varför?
Finns det inget bättre alternativ? Borde inte ett nytt släkte ha nåt nytt?
Vad har du emot känslor?
Det kommer inte bli lätt att borda helikoptern.
De boende lär slåss med näbbar och klor för att få åka med.
Föräldrar kommer att lämna sina barn.
Det lustiga är
att du kommer göra likadant.
Och det är inte fel.
Det är så mänskliga känslor fungerar.
Den där prylen du har, kan den ringa vanliga samtal?
Och ring direkt om nåt händer.
Varför sa jag att det är bra att bo på tredje våningen?
Säg inte så.
Det gläder mig att du har evakuerat, mamma.
Var försiktig. Okej?
An-na. Det här stället börjar bli översvämmat.
Lyssna på mig.
Mamma och pappa spelar ingen roll nu.
Ja-in är det viktiga.
-Kom ihåg det. -Mamma.
Vad menar du?
Inget kommer att hända. Regnet slutar snart.
Ta med nya smårätter nästa vecka.
An-na.
Tack för allt.
Jag…
Jag älskar dig så mycket.
Jag vet.
Mamma.
Detsamma.
Är du klar?
Hjärtevärmande.
Du och din mamma.
Så kärleksfulla.
Det är så mänskliga känslor fungerar.
Inte för att du bryr dig.
Jag har inte nån att ringa.
Nu går vi. Vattnet har nått 10:e våningen.
Ut med dig, nu!
Ja-in!
Nu går vi.
Den här vägen.
Ta på dig de här.
Klättra upp här och ge ungen till mig.
Mamma, elden är jättevarm.
Det är ingen fara, Ja-in. Vi ska gå upp nu.
Håll i mamma, okej?
-Lyft upp honom. -Ja-in.
Du går upp först och stannar med den här mannen. Okej?
-Nej! Jag vill inte! -Mamma kommer strax.
-Du först. -Mamma!
-Jag vill inte! -Det går fort.
-Mamma, nej! -Var lugn!
-Ja-in! -Mamma!
Mamma!
Mamma, nej!
Mamma!
An-na!
-An-na, är du oskadd? -Mamma!
-Jag mår bra! -Mamma!
-Det är ingen fara!
Mamma går ingenstans, Ja-in.
-Jag kommer strax. -Gå inte, mamma!
Vänta på mig.
Mamma…
Hallå?
Är det nån där inne?
Ja. Snälla, öppna dörren.
Vad heter du?
Lee Ji-su.
Ji-su, jag ska öppna den här åt dig.
Jag kommer tillbaka. Vänta lite, okej?
Fan, vad mycket regn.
Vad är den här klockan värd?
Vi måste ta allt innan det slutar regna.
Ingen skulle få veta om vi dödar nån.
Ji-su!
Jag är här, Ji-su!
Öppna dig! Ji-su!
An-na, var är du?
-An-na! -Jag är här.
Var är Ja-in?
Skynda dig.
Ja-in! Det är jag. Mamma är här.
Gör det ont?
Du har väl hans mediciner? Var är de?
De är borta.
Mamma, det gör jätteont.
Skit. Fan också.
Mamma.
Ja-in.
-Vänta lite. -Vart ska du?
-Jag ska hämta medicin. -Sluta.
Vi tar hand om det när vi sitter på helikoptern. An-na!
Du kan återställa ungen till hur han var i morse.
Du har hans data. Du kan bara återskapa honom.
Vi måste ge oss av!
Han är döende!
Mamma.
Ja-in, vänta bara, okej?
-Vem är du? -Förlåt. Ursäkta mig…
Ja-in, vänta.
-Förlåt, men jag är desperat. -Vad letar du efter?
Ja-in.
Vakna, Ja-in.
Vi dricker det här, okej? Här.
-Jag kan ta honom. -Rör honom inte!
Här, Ja-in.
Öppna ögonen. Snälla?
Du måste dricka det här så att du kan leka med mamma.
Kom igen, drick.
Ja-in. Kom igen.
Vill du ge tillbaka Ja-in?
Är det på grund av din makes olycka?
Faktum är att jag träffade Ja-in på grund av vårt arbete.
Jag tror inte att jag passar som mamma.
Vem gör det egentligen?
Centret har konstaterat att känslomotorn är färdigställd.
Barnen behöver inte längre uppfostras av oss.
Om några månader
kommer Centret att hämta Ja-in.
Och min Yu-jin.
Vi borde kanske inte ha skapat dem.
När tar de honom?
Mamma.
Ja-in.
Mamma är här.
Jag kissade. Förlåt.
Bra gjort.
Det är varmt och skönt.
Mår du bättre?
Ja. Mamma, krama mig.
Vet du, idag föll jag i vattnet
och blev sjuk,
men jag är glad eftersom jag får vara med dig hela dagen.
Jag trodde att det var tillfälligt, men nu skiner solen.
Ska du tvätta kan du använda det här vattnet.
Är det över?
Ja. Och efter allt besvär.
Hur mår Ja-in?
Säkerhetschefen berättade om omplaceringen i morse.
Att jag skulle hämta er.
Det finns ett skyddsrum på mellanstationen. Vi går av där.
Du åker själv till slutdestinationen. Ja-in kan inte följa med.
Jag sa inte det innan, va?
Trodde du
att jag inte hade följt med?
Jag trodde att du skulle det.
Det nya människosläktet intresserar mig inte.
Jag kom för att jag ville se vad du skulle göra med Ja-in.
Det vore förståeligt om du lämnade honom.
Varför ville du se det?
Min mamma gjorde likadant mot mig när jag var i hans ålder.
Hon sa att hon skulle komma tillbaka,
men det gjorde hon aldrig.
Barn glömmer aldrig sånt.
Jag trodde att det skulle kännas bättre om jag såg dig lämna honom bakom dig.
"Jag är inte den enda som överges.
Det finns fler som hon.
Det är bara så människor är."
Det var det jag ville vara säker på dagen då världen går under.
Vissa tröstar sig med sånt.
Fan också.
Nu går vi.
Ja-in.
-Kom nu. -Mamma.
Mamma!
Förlåt. Ta hand om er.
Gapa stort.
-Hur gick det? -Mamma!
-Kom igen.
-Jag bär honom. -Mamma!
Mamma.
Nu går vi.
Vi behöver hjälp!
Vad ska jag ta mig till?
Det är ingen fara.
Hjälp oss. Snälla!
Vad gör du? Vi måste gå!
Jag beklagar.
Mamma, varför är hon sjuk?
Alltså…
Hon är inte sjuk.
Hon ska föda barn.
Var du sån?
Gjorde det ont?
Ja-in.
Mamma är trött. Kan du hoppa ner en stund?
Nej.
Mamma är trött, Ja-in. Hoppa ner.
En trappa till. Kom igen.
Nu går vi.
-Vad gör du? Vi är nästan framme! -Varför måste jag lämna honom?
Varför kan jag inte ta honom med mig?
Hör på. Det är inte…
Du sa att jag måste åka själv. Hur?
Hur kan jag lämna honom?
Mamma.
Ja-in.
Förlåt. Mamma är inte arg.
Lugna ner dig och tänk på saken.
Jag tyckte också att det var konstigt. Im och hennes barn är döda.
Ja-in är den enda som är kvar.
Han spelar en avgörande roll för Centret.
Det måste vara ett misstag.
Det måste det.
"Den 7:e juli, 08.27.
Darwincentret ger forskare Gu An-na följande instruktioner
innan hennes evakuering."
"Ett. Darwincentret, FN:s inofficiella forskningsinstitut,
ämnar att förhindra mass- utrotning av mänskligheten.
Två. Den ledande forskaren Gu
är en av 49 specialoperationsforskare.
Hon ska omedelbar inställa sig vid det tillfälliga forskningslabbet.
Tre. Dr Gu ska till fullo samarbeta för att uppfylla de två ovanstående målen."
Det avslutar proceduren.
Överlämnar den tillsatta.
Bra jobbat.
Dr Gu, med omedelbar verkan
återtar vi Centrets egendom: all data tillhörande Newman-77.
Vad är det här?
Ta av honom de där!
Du sa att han kunde följa med mig. Säg till dem!
Vet du vad?
Im drunknade inte. Hon flydde med sitt barn.
Hon sa att hon hellre dör än överger sin dotter.
Du, å andra sidan…
Du tänkte ge tillbaka honom.
Var ärlig. Du visste att det skulle bli så här.
Det är så mänskliga känslor fungerar.
Vi behöver inte dra ut på det här.
Ta era farväl.
Extrahera. Vi har ont om tid.
Vänta.
Är ni helt galna?
Rör honom inte!
Rör honom inte, sa jag!
Jag ska döda er!
Jag ska döda er alla!
Snälla.
Vänta, snälla.
Snälla, sluta.
Låt honom leva.
Döda honom inte.
Jag ska göra klart känslomotorn, jag lovar. Gör inte det här.
Dr Gu.
Du uppnådde goda resultat med Ja-in.
Det är därför vi behöver honom för att bygga en känslomotor till.
Var det inte det du själv sa?
Snälla.
Snälla, jag ber er. Snälla.
Eller
bara tills vi når skyddsrummet.
Låt honom få följa med mig till skyddsrummet.
Snälla.
Trodde du verkligen att det fanns ett skyddsrum?
Dr Gu.
Vi andra…
…kommer att dö här.
Du är den enda som åker.
Ja-in.
Dina personliga tillhörigheter, tack.
SYRENIVÅ: 97 %.
Försöksobjektsdata inhämtade. Fortsätter till anläggningen.
Det här är Lee Hwi-so, laboratoriechef.
Låt mig upprepa uppdragsgenomgången.
Inom 15 minuter kommer tiotusentals meteoritfragment falla ner på jorden.
Majoriteten av allt liv på jorden kommer att utplånas.
För att förhindra mänsklig utrotning har Centret
skjutit upp sju rymdfarkoster från platser runt om i världen.
Vi är nu de sista människorna.
Ett ögonblick.
Mänskligheten måste nu utvecklas med hjälp av vår kunskap och teknik
för att säkra vår överlevnad i översvämningens efterdyningar.
Vårt mål är en livskraftig befolkning.
Vårt teams tilldelade uppgift är skapelsen av "mor och barn".
På vår destination kan vi odla fysiska människokroppar,
men du är den enda
som kan återskapa mänskliga känslor genom att slutföra känslomotorn.
Låt mig berätta om ditt uppdrag, dr Gu.
Eftersom barnet är komplett…
…vill ni att jag ska skapa modern.
Har du en plan?
Försöksobjektet är en mamma.
Hennes barn försvinner.
Under sökandets gång kommer försöksobjektet ställas inför hinder.
Om hon misslyckas får hon börja om från början.
Om hon, efter otaliga upprepningar, hittar sitt barn…
Tänk om hon inte gör det?
Då dör hela mänskligheten ut.
Dr Gu?
Det här är Beagle 6.
Asteroidsplitter träffade vår motor. Det läcker oxidationsmedel.
Kan ni ge en visuell lägesbild?
Mamma, vakna. Vårt hem är en swimmingpool!
Ja-in.
Vad händer? Varför ser det ut så här?
Vattnet kom in när du sov. Det bara steg och steg!
Hallå?
Dr Gu An-na, från känslomotorns utvecklingsteam 3?
Ja. Vem är det här?
Son Hee-jo från säkerhetsteam 1. Jag ska fatta mig kort.
Hur pass översvämmat är ditt hem?
-Vattnet är… -Mamma!
Dr Gu, hör på. Du måste evakuera.
-Mamma, jag har ritat min dröm. -Jag är nästan där.
-Vill du se? -Din våning är snart översvämmad.
Evakuera uppåt.
-Im var vårt förstahandsval. -Jag skickade den till din mobil.
Hon är död.
-Du hinner inte packa. Gå, nu. -Din mobil, mamma.
-Titta då! -Ja-in, mamma pratar i telefon!
Dr Gu? Kan du inte prata?
Jodå. Fortsätt.
Evakuera uppåt så fort som möjligt, och ta med dig Ja-in.
Om några månader kommer Centret att hämta Ja-in.
Och min Yu-jin.
De är våra viktigaste tillgångar. Ta hand om honom till dess.
När tar de honom?
Hallå? Dr Gu, är du där? Centret hämtar Ja-in idag. Se till att du…
Shin Ja-in, upp med dig.
Du tittar inte ens på min teckning
och du gör inget som jag vill göra…
Shin Ja-in. Se på mig.
Du måste lyssna på mamma idag. Vi kan inte rita eller simma. Inte idag.
-Dyka, då? -Ingen dykning heller.
Idag måste du hålla dig nära mamma. Du får inte följa med några främlingar.
Om du gör som mamma säger
ska mamma simma och dyka med dig nästa gång. Förstår du?
Svara mig.
Du ljuger.
Va?
Varför är jag alltid sex år gammal?
Jag var sex år igår
och dagen innan igår
och dagen innan det! Varför?
Vad pratar du om? Kom igen nu.
Tyst! Sluta gråta!
-Hej. -Var tyst!
Ursäkta.
Gråt inte, sa mamma!
Såg ni? Det blev precis som jag sa.
Det här är Guds vilja.
Vi måste frambära ett offer för att bli förlåtna våra synder!
-Amen! -Amen!
Skynda er! Flytta på er!
Vad gör ni? Skynda er!
Sätt fart!
Kom igen!
Dr Gu An-na!
Är du här, dr Gu An-na?
Dr Gu An-na!
Ja-in, klättra upp.
Ja-in!
Shin Ja-in!
Ja-in.
Ja-in!
Allt väl?
Du skrämde mig.
Vi pratade tidigare. Jag är Son Hee-jo från säkerhetsteam 1.
Jag måste filma det här.
Den 7:e juli, 07.55. Forskare Gu är vid liv.
Newman-77 saknas.
Den här vägen. Helikoptern landar på taket.
Min son föll i vattnet.
Vänta!
Det gjorde han inte. Här.
Jag tog en bild.
Jag såg en ensam grabb på väg upp efter jag fick syn på dig.
Det är han, va?
Ja-in!
Shin Ja-in!
Vad är det?
Tror du att nån tog honom?
Jag sa ju det. Jag såg honom gå upp.
Min son skulle inte lämna mig.
Ja-in!
Shin Ja-in!
An-na.
Vi har inte tid med det här.
Släpp mig!
Jag sa ju att vi kommer att hitta honom!
Var är han?
Ge mig den.
Jag säger det bara en gång.
Var är min son?
I den här takten kommer alla att dö.
Vi går upp först, okej?
Vad har du gjort?
Vad menar du? Jag har aldrig träffat ungen!
Om vi tog honom, varför skulle jag visa en bild?
Vi vill också hitta honom, och fort.
Ta min hand.
Ta den, sa jag!
Du ville att de skulle ta honom! Varför gör du så här?
Du rör inte honom.
-Jag dödar dig. -Va?
An-na!
Mamma! Gå inte!
Mamma!
-Mamma! Släpp mig! -An-na!
Fan också.
Stanna där! Jag kommer!
Är det nån där inne?
Ja, jag är här.
Vänta, heter du Ji-su?
Ja. Hur visste du det?
Det kvittar.
Vänta lite. Jag ska öppna den här.
Du måste inte.
De äldre killarna försökte och de kunde inte.
Nej, Ji-su. Jag ska få upp den.
Vänta bara.
Ja, jag är här.
Ji-su, vänta. Jag kommer tillbaka.
Jag lovar att få ut dig. Vänta lite!
Fan, vad i…
Det kan inte hjälpas. Vi lånar dem bara lite.
Alla måste ha gått upp på taket.
Din morfar är säkert där. Oroa dig inte.
Va?
Hur visste du att jag var på väg till morfar?
Ji-su.
Jag måste leta efter min son.
Var försiktig.
Ji-su.
Jag vet inte ens vad jag säger,
men jag kommer dö när jag går härifrån.
Om du ser en sexårig pojke som heter Shin Ja-in, så här lång,
kan du säga att hans mamma letar efter honom?
Jag hörde nåt när jag satt fast.
Det var några
som ställde massa frågor till ett barn.
Först frågade de var hans mamma var,
sen frågade de var han bodde och om han kunde dörrkoden.
Och sen? Ji-su, minns du mer? Vilka tror du att de var?
Jag hörde att de släpade nåt på golvet.
Tack, Ji-su. Jag måste gå. Ta hand om dig.
Fan också.
Fan!
Fan också.
Använd den här.
Vill du ha mer?
Det räcker. Nu går vi.
Nej, släpp. Fan vad förbannad jag är.
Varför stannade ni kvar och gjorde oss till rånare?
Och varför lämnade ni dörren öppen?
Varför ge oss hopp?
Vem är du?
Vad är det?
Farbror!
Farbror, allt väl?
Det här angår inte dig.
Gå vidare.
Vad fan händer här?
Min son.
Vad har ni gjort med honom?
Gå härifrån.
An-na!
Hittade du grabben?
Jag är här! Skynda dig!
-De här killarna… -Lås dörren!
-Fan också! -Skit.
För helvete.
Fan.
Skit.
Kom hit!
Är du oskadd?
An-na!
Dö nu, för fan!
Vad fan?
Skärp dig, din lilla skit.
Upp med dig.
Kom hit!
Fan också!
Min arm!
Du såg vad som hände din vän. Du kan inte simma med en bruten arm.
Grabben var helt ensam.
Vi pratade bara med honom.
Han sa att han bodde på våning tre. Vi släppte honom.
Jag vet inte var han är. Jag svär.
Ja, jag tror dig.
Jag hörde att ett gäng ligister plundrade tomma lägenheter.
Det verkar som att grabben försvann på eget bevåg.
Var tror du att han kan vara?
Jag vet inte.
-Han gör inte sånt här. Varför skulle han? -Herregud.
Du var beredd att döda mig, men du vet inte ens varför ditt barn stack.
Ja-in, öppna ögonen. Snälla?
Du måste dricka det här så att du kan leka med mamma.
Kom igen, drick. Ja-in. Kom igen.
Ji-su.
Jag måste gå. Ta hand om dig.
Här. Det här…
Tant.
Hur kände du till det här?
Ji-su, följ med mig. Du kan inte stanna här.
Jag mår bra nu. Jag vill stanna med mormor och morfar.
Det blir snart översvämmat här. Följ med mig.
Men…
…du ville ju inte gå utan Ja-in.
Jag tänker stanna här.
Jag ska få dit henne. Oroa dig inte.
Hittar de ungen när de kommer hit?
Okej.
Förresten.
Det där skyddsrummet.
Vart ligger det, exakt?
Ja.
Jag måste gå. Okej, vi ses snart.
An-na.
Mitt team anländer snart med båt. De är bra på att hitta folk.
De ska kamma igenom hela byggnaden, så vi kan upp nu.
Det är dags för hans medicin. Jag måste hitta honom först.
An-na!
Vad spelar det för roll vem som hittar honom först?
Mitt team kommer att hitta honom!
Säg mig, då.
Varför skulle en unge som aldrig lämnar sin mamma bara försvinna?
Var ärlig. Sa du inte att du inte kunde ta hand om honom?
An-na.
Du ändrar dig hela tiden. Skärp dig.
Du vet lika väl som jag att det här är din sista dag med honom.
Precis därför.
Det är därför jag vill hitta honom. Snälla.
Jag har misslyckats varenda gång.
Det kan inte finnas så många öppna dörrar.
Hjälp mig. Jag kollar ojämna våningar, du kollar jämna.
Ta trapporna. Jag går hitåt.
Gör mig den här tjänsten.
Varför ber hon om tjänster? Vi träffades nyss.
Eller har vi träffats förut?
Jag vet inte! Vi har inte sett ett sånt barn.
Jag svär…
Mamma. Du vet den där grejen du har för jobbet? Får jag rita på den?
Varför vill du det? Du har jättemånga ritblock.
Du tittar aldrig när jag ritar i mitt ritblock.
Vad menar du? Klart jag gör.
VÅNING 28
Låt mig.
Längs Vintergatan i den blå skyn
En liten vit båt driver förbi
Ett enda litet träd
Där sitter en liten hare
Båten har ingen mast
Ingen åra att ro med
Eun-su!
Vattnet är lite ljummet. Jag hoppas att det går bra.
Vårt barn är så vackert.
Ja, Eun-su.
Nyligen drömde jag om en tsunami.
Det måste ha varit en turdröm.
Mamma, jag har ritat min dröm.
Vill du se, oavsett?
Jag skickade den till din mobil, mamma.
Titta!
Jag skickade den till din mobil.
-Titta då! -Ja-in, mamma pratar i telefon!
An-na!
Jag hittade honom. Kom!
Varför är jag alltid sex år gammal?
Jag var sex år igår och dagen innan igår
och dagen innan det! Varför?
Hur länge ska jag vara sex år?
Ja-in.
Vi väcker dig på taket när vi hittat Ja-in,
så att ni kan ta farväl.
Låt oss inte göra det svårare.
Du…
…kommer inte med helikoptern.
Du dog på taket.
Minns du inte?
Vi har träffats förut.
Va?
An-na, vad sa du precis…
Vi tar hand om det här. Gå härifrån.
Flytta dig. Hörru, du där. Sluta.
Gå ombord helikoptern. Chefens order.
Hörru!
An-na.
An-na…
Skjut!
Skjut, nu!
Bra jobbat, An-na.
Det här kanske gör lite…
Nej, det gör jätteont. Du får härda ut.
Titta på mig. Är du vaken?
Vad sa du tidigare? Har vi träffats förut?
Så…
Hur många gånger har det hänt?
Efter att jag lämnade Ja-in första gången
har han försvunnit varje gång sen dess.
Tusentals gånger.
Vi har pratat om det här förut.
Och jag tror att han visste allt från början.
Det var därför han försvann.
Han ville inte bli övergiven igen.
Ett tag visste jag inte att lägenheten var en fälla,
men när jag visste gick jag dit ändå.
För från och med nu behöver jag din hjälp.
När Ja-in är ledsen gömmer han sig i en garderob.
Den sista lägenheten med öppen dörr är på våning 30.
Han måste vara där inne.
Problemet är…
Vårt säkerhetsteam.
Ja.
Jag minns nu.
Säkerhetsteamet försöker stoppa mig från att hitta Ja-in.
Precis som de gjorde i verkligheten.
Vad jag än gjorde…
…kunde jag inte hitta honom.
Teamen är utspridda överallt.
Samma plan som förra gången.
Nej.
Följ mig.
Det här
spelar kanske ingen roll.
Även om jag hittar honom,
tänk om han inte vill se mig?
Målet är på våning 30.
Varför?
Tror du att han tror att du övergav honom?
Om han har försvunnit tusentals gånger är det inte för att han hatar sin mamma.
Han väntar på att du ska hitta honom.
Hans mamma övergav honom, men han hatar henne inte.
Han väntar på dig nånstans.
Han vill bli hittad.
Det var så jag kände.
Gå. Gå bara!
Jag vill se det.
Vad du gör i slutändan.
Det var därför jag kom hit.
För väldigt länge sen
blev du lämnad av din mamma.
Mamma glömde hela tiden. Jag visste inte.
Jag kände inte till dina teckningar…
…och jag visste inte att du var här.
Hej då, Ja-in.
Förlåt…
…för att jag överger dig igen.
Men…
…mamma kommer nog att glömma igen.
Nej.
Du övergav mig inte, mamma.
Du sa åt mig att vänta.
Va?
Då. För länge sen.
Du lovade att komma tillbaka.
Du sa: "Vänta på mig."
Du viskade det.
Ja-in.
Ser du garderoben bakom mamma?
När du öppnar ögonen,
göm dig där inne.
Okej? Mamma kommer att hitta dig, jag lovar.
Vänta på mig.
Dr Gu, allt väl?
Försöksobjektet.
Jag gör det.
Skicka in mig med Ja-in.
Han väntar på mig.
Jag har informerat de andra om vår plan.
Som begärt
kommer Ja-in och dina minnen extraheras
och skickas till laboratoriet.
SKICKAR
Experimentet inleds, baserat på minnena som överförts.
Om experimentet en dag blir framgångsrikt
kommer den nya mänskligheten återvända till jorden.
Ja-in, vill du simma med mamma?
Du får börja.
Ja-in, hoppa i!
Mamma kommer efter dig.
Jag gillade din idé tidigare.
Att skapa känslor genom erfarenhet.
FEM ÅR TIDIGARE
Problemet är att det tar för lång tid.
Tänk om vi skapar barnet först?
Ett riktigt barn,
med sina egna tankar och känslor.
Vi kan göra det på fem år.
Ja-in, vad är det?
Är det din blöja?
Aj, hett!
"Hav."
"Hav." Ja-in, kan du säga det?
"Hav." Säg efter mamma. "Hav."
"Hav." Va? Vi provar en annan.
Vad gott!
Vill du ta av den?
Säg "ah". Kimchi!
Vill du ha kimchi?
Så, Ja-in. Nu är vi klara.
-Allt klart. -Mamma…
Ja-in.
Vad sa du?
Mamma.
-Mamma? -Mamma.
Mamma.
Hej.
Så du är Ja-in.
Oj!
Ja-in.
Ja-in!
Ja-in.
Vill du dyka med mamma?
Jag räknar till 30.
THE GREAT FLOOD
Mamma.
Mamma, vakna!
Mamma. Vakna!
Mamma, nu dyker vi. Snälla?
Vi gör det tillsammans, som igår.
Gör det du.
Jag räknar till 30.
Börja räkna!
Ett,
två,
tre,
fyra,
fem,
sex,
sju,
åtta,
nio,
Undertexter: Ida Ströberg