Jim. Håll ut.
Jag har ett motgift.
Fan ta den jäkeln.
Jim...
Du var en avledningsmanöver.
Missade.
Jag vet vad du tänker, Batsy.
"Vad bortkastat."
Tyvärr inte.
Tydligen finns det fler kommissarier Gordon.
Var snäll och ta hand om oväsendet.
Jag hör inte vad jag tänker.
Bats, du känner nog Solomon Grundy.
Det här är Killer Croc. Har ni träffats?
Så många jordar.
Hur håller man reda på alla?
Tystnad! Jag siktar.
För tusan.
Tvinga mig inte att komma dit.
Om du skjuter tornet dör hela planeten, Jokern.
Det är vad alla säger.
Men hur ska jag veta om det stämmer om jag inte avfyrar?
Pang.
Jag sa åt dig att hålla dig utanför detta.
Bladet hade träffat hans huvud.
Vi är inte mördare.
Du tränade oss väl. Vi vet vad vi gör.
Jag tränade inte er.
Du behövde hjälp.
När Justice Society fick uppdraget att leta efter Flash...
Jag gav dem uppdraget.
Ett omöjligt uppdrag.
Flash är död.
Han är försvunnen.
Det fanns inga vittnen. Ingen kropp.
Det sista jag behövde var ett gäng amatörer
och gamlingar som stod i vägen för mig.
Det här är inte ens din jord.
Det är jorden som har ett torn mitt i Gotham.
Då är det min värld.
Och jag jobbar ensam.
Vem dog och gjorde dig till kung?
Alla på jorden-3.
Det här börjar bli pinsamt.
Jag har träffat många läkare,
men ingen som har tigit ihjäl mig.
Det här kanske är en ny metod,
ett subtilt försök att dra det ur mig.
Att få mig att snacka. Är det tanken?
Okej.
Jag känner till allt om den här processen.
Psykoanalys.
Allt började för 25 år sen på den engelska landsbygden.
Jag var en helt vanlig pojke som hette Charles Halstead.
Eller, nästan vanlig.
Jag var väldigt ensam. Älskade böcker.
Skattkammarön, Svartskägg. "Kom an, kompis," såna saker.
Hatade andra barn.
Gav mig dunkande huvudvärk.
- Vuxna också, faktiskt. - Ta in honom!
Jag är ingen tankeläsare.
Mer som känsloläsare.
En hyperempat.
Jag känner det du känner.
Det är hemskt.
Ju fler människor, desto mer känslor och smärta.
Mitt sinne verkade förstora alla känslor som kom min väg
innan de skickades ut igen.
En feedbackslinga uppstod.
Mina föräldrar hyste inte mer hat för varandra
än andra gifta par
tills jag drog det ur dem.
De flesta barn
som såg sina föräldrar försöka mörda varandra
skulle säkert känna precis som jag gjorde.
Som om det var jordens undergång.
Satellit.
En liten bit bråte från Krypton, Övervakare.
Den är så liten att jag knappt märkte den.
Skölden har inga skador.
- Bråte? - Bråte som tydligen innehåller
en kryptonisk tonårstjej som kvävs.
Satellit, jag tycker att den här varelsens död...
...är distraherande.
Tio miljarder kryptonier är döda eller dör snart.
Du har bevittnat oräkneliga galaktiska utrotningar.
Varför stör denna dig, Övervakare?
Jag föredrar att redovisa alla fenomen
på avstånd.
Snälla, ta bort den.
Vad har du gjort?
Att ta med den ombord är enda sättet så att den inte skymmer din sikt.
Var så säker,
hon dör snart av strålningsexponering.
Den får inte dö på satelliten.
Det vore oacceptabelt.
Du vet vad som måste göras.
Mina föräldrar lyckades inte döda varandra,
men de hade fått nog av mig.
Deras lösning var typiskt engelskt.
Internatskola i självaste Bayern.
Ingen idé att riskera nåt.
Som du kan tänka dig,
förvärrade 100 tonårspojkars illvilja
mitt tillstånd avsevärt.
Det var ofta spänt.
Mina klasskompisar la märke till mig så pass mycket
att de gav mig ett öknamn,
kanske för att jag inte gav dem tillfredsställelsen att höra mig skrika.
Du måste äta nåt.
Den här födan är en exakt kopia av en populär rätt i din hemvärld.
Vad är det för fel på den?
Till råga på strålförgiftningen och näradöden-upplevelsen,
har hon bevittnat utplåningen av hennes art,
och förlorat alla hon nånsin känt.
Hon har också en skallskada från kollisionen med kapseldörren.
Om du äter med henne kanske det väcker sinnesminnet.
Eller om du föredrar, kan vi slunga ut henne från en luftsluss.
Jag har inte absorberat energi så här på 100 miljoner år.
Vill du ha en servett, sir?
Den obevekliga misshandeln
uppbringade en oavsiktlig välsignelse för mig.
Jag började lära mig
att kontrollera min kraft.
Behoven tränger på när djävulen styr.
Jag upptäckte att de flesta mänskliga handlingarna styrs av känslor.
Inte reson, inte altruism,
inte ens självbevarelsedrift.
En fåfäng, flyktig känsla
åsidosätter allt.
Gradvis tog jag över hela skolan,
formade den till mina nycker.
Jag lärde mig att det plågsamma oljudet
av så många människors motstridiga känslor kan lindras
av att alla känner samma känsla.
Var är jag?
Du är på en övervakarsatellit,
en kvasi-förnimmande farkost som existerar utanför normal tidsrymd,
designad för att underlätta observation och dokumentation av himlahändelser.
Vad är du?
Jag är Övervakaren som tilldelats den här farkosten.
Vem är jag?
Du är Kara Zor-El från planeten Krypton.
- Är det mitt hem? - Ja.
Kan jag åka hem nu?
Inte just nu, Kara.
Jag behöver din hjälp här på satelliten.
Men kan jag åka hem senare?
Kanske, mitt barn...
...när vårt jobb här är färdigt.
Vem är du?
Jag är Mar Novu. Jag är en Övervakare...
...en art uråldriga varelser bortom din förståelse.
Vi observerar och redovisar alla händelser i detta universum
och de som omger det.
Vi vittnar men har avsagt oss att nånsin blanda oss i.
Varför?
För att...
Vi är Övervakare.
Är inte min önskan den tidlösa humanitära drömmen, doktorn?
Gemenskap och jämställdhet.
Alla känner vad jag känner, hela tiden.
Paradiset.
Vid det laget hade det Tredje riket kommit till makten,
till och med i vår lilla by,
så när ingen hade hört från skolan på ett tag,
åkte polisen dit för att utreda.
De var inte förberedda nog.
Övervakare, är du här inne?
Han är inte här, Kara.
Och det borde inte du heller vara.
Vad är detta för ställe, satellit?
Hangardäcket. Det finns inget här som intresserar dig.
Det är säkert dags att fortsätta dina lektioner, Kara.
Du har bristande kunskap om multiversums struktur.
Jag... känner igen det här föremålet.
Snälla, gå bort därifrån.
Och det verkar känna mig.
Det här tog hit mig.
Från... Krypton.
Det är vackert.
Jag kommer ihåg min mamma, min pappa.
Jag vill åka dit. Nu.
Ta mig tillbaka till Krypton.
Kan inte utföras.
Krypton är inte längre en utförbar destination.
Jag gillar nazister.
De är redan så hjärntvättade
att det är busenkelt för mig att kontrollera dem.
Jag behövde knappt göra det.
Hat och rädsla är enkla.
Men tillgivenhet, beundran,
de är svårare.
Det krävdes en viss ansträngning för att manipulera Kriegsmarine
att erbjuda mig jobbet som kapten på ett handelsfartyg.
Det var tyska skepp
framställda för att se ut som fraktbåtar och var i neutrala färger.
Vi signalerade "Mayday" till allierade skepp
och när deras blivande räddare kom tillräckligt nära...
Överraskning.
Då sprängde vi dem i bitar.
Eller om de kapitulerade,
befriade vi dem från deras last,
och sprängde dem sen i bitar.
Jag roade min besättning genom att låta fienden heja glatt på oss
när de sjönk ner i Atlanten.
Länge leve Tredje riket.
Seger till Tyskland.
Äntligen var jag piraten jag alltid ville vara som barn.
Det var för bra för att bestå.
Det var slutet. Inget kunde rädda mig.
Jag tyckte ärligt talat om tystnaden,
men jag nådde ut med mitt sinne en sista gång.
Utifall att.
Det var en av få gånger i mitt liv
som jag faktiskt blev förvånad.
Ärligt talat, det var mycket svårare med honom än de andra.
Havskungens mentala försvar är starkare än man tror,
för en man med gälar.
Men, oundvikligen...
tja...
är alla en besvikelse.
Du är sen till födan,
och du glömde helt bort din kroniska förskjutningslektion.
Du måste lära dig självdisciplin om du ska...
Du ljög!
Jag kommer ihåg allt.
Du kunde ha stoppat det eller åtminstone räddat miljontals,
men du gjorde ingenting!
Icke-inblandning har varit heligt för min art
sen innan er sol existerade.
Du sa att du skulle föra hem mig.
Jag har inget hem. Du höll mig bara här som ett djurparksexemplar.
Vi skapade ett hem åt dig.
En bur!
"Kom och se den sista levande kryptoniern."
Du är inte den sista kryptoniern i den här verkligheten.
Det finns en till...
...i den här världen av primitiva vildar.
De är som du, bara ytligt sett.
Jag vet inte hur din frände står ut.
Frände?
Kal-El är din kusin.
Är Kal-El vid liv?
Och du höll mig här i...
Jag vet inte ens! Hur länge har jag varit fången här?
Satelliten finns i många universum samtidigt.
Tid, som du känner till den, har ingen mening här,
och du är ingen fånge.
Jag har fått nog av att vänta och se på och inte göra nåt.
Jag är din motsats och jag kommer att göra nåt.
Det är förbjudet att blanda sig i.
Vänta bara.
Därifrån var det enkelt
att skapa en allians mellan Atlantis och Tredje riket.
Men jag tråkar säkert ut dig, doktorn.
Förlåt mig.
Det var trots allt du som bjöd hit mig.
Du har nåt åt mig.
Det är vad de säger i alla fall. Så, snälla...
...ut med språket.
Ingen lust att prata?
Det kommer du snart att ha.
Ditt sinne är för långt borta för att jag ska nå dig.
Det finns inget kvar.
Sa du nåt?
Åh, det är du.
Förlåt. Jag var i helt andra tankar.
Det kommer inte att funka.
Det finns för många av mig.
Här, där,
och så många andra verkligheter.
Samtidigt.
Folk tror att jag är galen.
I verkligheten visar jag fenomenal fokus.
Kom igen, Charles.
Ska den mäktige Psycho Pirate verkligen bete sig så?
Speciellt då jag ska ge dig en gåva,
förmågan att resa mellan verkligheter.
Kom närmare.
Håll dig undan.
Jag vill inte ha det.
Du får det ändå.
Du har en roll att spela i den stundande krisen.
Vakt. Vakt!
Öppna dörren!
Få ut mig härifrån nu!
Ännu ett universum förlorat.
Antimateriavågen visar inga tecken på försvagning eller fördröjning.
När den hoppar mellan verkligheter ökar faktiskt dess kraft med...
Satellit.
Blir du uttråkad av alla universums förintelse?
Kollar du Kara igen?
Hon är en märkvärdig varelse, Övervakare.
Och det är vår uppgift att observera.
Alla betydelsefulla händelser, satellit.
Det här är betydelsefullt.
Hon kämpar mot Brainiacs försök att återskapa det här universumet.
Brainiac äger Miracle Machine
och anställer Dark Circle.
Hennes uppgift är hopplös.
Men ändå kämpar hon på, trots omöjliga odds.
Ja.
Ja, det gör hon.
Det är nästan...
...beundransvärt.
Kara verkar ha besegrat oddsen.
Kal-El?
Kara.
- Satellit? Vad gör du... - Jag är ledsen, Kara.
Du!
Kara, denna demonstration är under din värdighet.
Du vet att Övervakarsköldar är ogenomträngliga för attacker.
Då måste jag slita sönder skeppet med mina bara händer.
Snälla, låt bli.
Jag övertygade nästan mig själv att allt det här var en mardröm.
Men här är ni,
och tar bort mig från min nya värld mitt i...
Du återvände till den här världens 2000-tal
på jakt efter din försvunna närstående, Kal-El,
och människan som kallas Batman.
Vad vet du om det här? Förde du bort dem också?
Vi har inte tagit nån, men Övervakaren vet var de är.
Kara, dina vänner
och alla livsformer är i otänkbar livsfara.
Men det kanske finns nåt vi kan göra.
Och ditt folk, Övervakarna, kan inte stoppa det?
De gör det inte.
De ser bara på
när antimateriavågen utplånar all existens,
till och med deras egen.
Tror du att din plan kan lyckas?
Logiskt sett? Nej.
Men du har bevisat för mig att endast genom att vidta åtgärder
kan man förvandla undergång till räddning.
Är du redo?
Att ge mig en dos av din livskraftsenergi.
Är du säker på att det är nödvändigt?
Efter att ha träffat dig har jag lärt mig att inte vara säker på nåt.
Jag vet...
...att det här är farligt.
Slå till då.
Det var det, antar jag.
Charles Halstead, ursprungligen från jorden-2, du behövs.
Gör jag? Jag förstår. Och vem kan du vara?
Jag är en Harbinger av din världs förstörelse.
Jag har blivit sänd för att samla jordens största mästare.
Jag tror att du har kommit till fel plats.
Jag känner till din förmåga att förflytta dig mellan verkligheter.
Du har rest till många jordar och försökt göra dem till din avbild,
men du misslyckas alltid.
Tja...
Jag försöker om och om igen.
Det angränsande universumet har utplånats.
Snart tar alla verkligheter slut,
och du kommer inte ha nåt att härska över.
Övervakaren kan hjälpa till.
Du börjar fängsla mig. Vem är denne Övervakare?
Han är det enda väsendet i det kända universumet
med kunskap och önskan att rädda alla verkligheter.
Är han?
Jag hoppas det.
För allas skull.
- Jorden-21, klart. - Jorden-18, klart...
Vänta lite.
Jag har fått kontakt.
Kan du bekräfta, jorden-18?
Den är precis i kanten på mitt synfält, men...
Ja, bekräftat. Spänn fast er, allihop.
Övervakarsatellit till alla jordar.
Tillstånd röd. Antimateriavågen har synts till i universumet i jorden-18.
Aktivera alla torn,
påbörja planetarisk fasning.
Bra jobbat, Clark.
Ta dig därifrån nu.
Den gamla kryptoniska synen är inte vad den brukade vara.
Den får jobbet gjort, raring.
Ta dig tillbaka till jorden-18 nu.
Torn noll vid maximal effekt.
Alla tornmottagare operationella, Mister Terrific.
Tack, dr Hoshi.
Och det är bara Michael.
Vågen accelererar. Förbered för kollision, torn 4.
Alla andra torn, öka effekten.
När fasningen av jorden-18 är klar, kommer den till dig.
Gud hjälpe oss alla.
Satellit, det här är jorden-17.
Vårt torn överhettas igen. Jag kan behöva backup.
Förstått, Superman. Skickar nu.
Du behövs.
Kara?
Kara!
Gå in i förflyttningskammaren.
Kara! Lite hjälp här?
Okej, Kara. Kör igång.
Tack, Superman.
Vi har inte infrastrukturen för att ta itu med nåt sånt här.
Ni gör ett bra jobb med tanke på er situation.
Det är bäst att jag hjälper dem ersätta kylvätskeledningarna innan nästa kommer.
Farväl.
Gaska upp dig. Vi gjorde det. Alla klarade sig.
Hurra.
Vi räddade radioaktiva ask-jorden.
Åtminstone tills nästa antimateriavåg.
Lev livet, Atomic Knights.
Jag förstår att det inte är lätt för dig.
Brainy är död.
Dawnstar upplöstes i mina armar.
Du minns inte ens Krypton.
Jag förlorade hela min värld.
Och nu får jag ett nytt hem.
Borta! Nej. Värre. De existerade aldrig.
De kommer aldrig att existera.
Jag ser att ni lyckades.
Förbered er för förflyttning tillbaka till satelliten för omplacering.
Han såg bara på.
Min adoptivfar bara stod där och såg på när Krypton exploderade.
Han räddade dig.
Jag skymde hans sikt.
Nej. Inte här.
Kamandi till satellit.
Det har skett ett misstag. Du skickade tillbaka mig till min jord. Jag sa åt dig.
Jag är ledsen, Kamandi.
Jag vet att du hatar det där, men det finns reläer i det tornet
som måste bytas ut
och du är den enda som vet om jorden efter den stora katastrofen.
Du vet inte hur det är här.
Jag är ensam. Den sista killen på jorden. Den sista människan.
Inte denna gången.
Vi har skickat en specialist som kan hjälpa dig.
Superman klart slut.
Jag tror att han menar mig.
Nej!
Lugn, yngling.
Jag kan inte dö så här.
Du känner inte mig.
Jag är Solovar från Gorilla City på jorden-1.
Jag vet vad det innebär att vara en minoritet.
Lögnare.
Din sort har jagat mig hela mitt liv.
Lärt mig att fly, gömma mig...
...överleva!
Lär dig en sak till då.
Att ha tillit.
Snälla, det räcker! Jag är färdig.
Jag klarar... inte mer.
Du är den enda som klarar det.
Utan att du sprider lugn och tillit,
vore det panik och kaos på alla överlevande jordar.
Det är för svårt.
Värme...
...medlidande, omsorg.
De är för komplexa, även med den här förstärkaren.
Jag är ledsen.
Jag har inte nog med kraft för att göra inverkan på så många.
Men...
Nej, strunt samma. Det är omöjligt.
Vadå?
Det är tydligt att du har nästan ofattbar kraft.
Överlåt en bråkdel till mig,
så kan jag hjälpa många på de olika jordarna.
Men det är omöjligt.
Omöjligt, varför?
Mitt förflutna är en öppen bok för dig.
Att lita på mig vore högst dåraktigt.
Att lära mig att ha tillit var början på vishet för mig.
Vad gör du?
Otroligt.
Kraften.
Mar Novu... Varför?
Jag är väldigt gammal, Charles.
Men jag börjar förstå att kunskap är nästan värdelöst...
...utan en viss tro.
Okej. Vi granskar det lilla vi vet.
Åh, kom igen.
- Vi har gått igenom detta. - Ja.
Ett, det vi ursprungligen trodde var ett enstaka hot,
en tsunami av antimateria,
visade sig vara en pågående storm med flera vågor.
Vågorna kan ändra hastighet, intensitet,
och komma utan nåt förutsägbart mönster.
Precis som vågor inte beter sig.
Ovanligt beteende leder till många obekväma frågor.
Under det gordanska kriget
väcktes thanagariska fångar av sina fångvaktare dygnet runt
som en tortyrmetod.
Tortyr antyder en torterare.
Menar du att det här inte är ett kosmiskt naturligt fenomen
utan en attack av en kännande varelse?
Det är löjligt.
Bara för att ett svar är absurt betyder inte att det inte är korrekt.
Kanske i din värld, knäppskalle.
Vem bjöd hit konspirationskillen?
Jag räcker ut tungan åt dig.
- Han är konstig, men har ofta rätt. - Vi ödslar tid.
Du läser säkert Ayn Rand utan ironi.
Kan alla fokusera?
Alla era världar är i fara, och frågor är inte bara välkomna
utan nödvändiga för den vetenskapliga metoden.
Faktum kvarstår att, vad källan än är,
fortsätter dessa attacker i alla universum på alla jordar.
Och det är bara en tidsfråga innan ett av våra torn stannar.
Så småningom gör alla det.
Allt tar slut... för evigt.
Eftersom vi inte känner till källan, kan vi inte attackera.
Det enda andra alternativet är att fly.
Det finns ingenstans att ta vägen.
Du kanske har nåt där.
Fly till ingenstans.
Det finns en teoretisk dimension som kallas Netherspace.
Vad sägs om att använda alla torn för att sprida din förflyttningsstråle
och flytta dit alla jordar?
En lovvärd idé.
Dessvärre
är kraften som skulle krävas för att flytta världarna...
...nästan ofantlig.
Du lurar ingen.
Åh, hej.
Jag vet precis vem du är, Doctor Spectro.
Det var en livstid sen.
Jag har varit känd på många olika världar under många olika namn.
Jag försöker matcha namnet till världen.
"Spectro."
Ett löjligt namn för din löjliga värld.
Jag var Rainbow Warrior på en annan.
Jag sa att mitt riktiga namn var Roy G. Bivolo.
Som regnbågen?
Röd, orange, gul...
Ingen fattar det.
Du kan inte charma dig ur det här.
Alla ska få veta att du är en farlig kriminell sociopat.
Sociopat?
Du skulle behöva en riktig diagnos från en läkare för det.
Dessutom
gillar du mig.
Du vet att dina krafter inte funkar på mig, Spectro.
Min vilja är... för stark.
Min fortsatta existens, smärtsam som den är,
är min primära impuls.
Enkelt uttryckt,
jag har inget val, jag måste hjälpa dig rädda universum.
Vad... händer med mig?
Beetle, gör nåt!
Spectro?
Jag har alltid gillat den killen.
Satellit, det här är jorden-19.
Jag ser avvikelsen.
Det här är den kortaste perioden mellan vågor som vi har upplevt.
- Är det en bekräftad observation, Hawkman? - Utan tvekan.
Ljuset verkar vara starkare än innan.
Starkare? Jag gillar det inte.
Dessa vågor är redan ombytliga.
Detta är jorden-1. Jag ser en här.
Den ser mer intensiv ut på nåt sätt.
Få igång alla torn omedelbart.
Satellit, nåt verkar annorlunda med denna.
Det är ingen våg.
Jorden-2 till satellit.
Ett bländande ljus här, men inte mycket skada.
Flera varningar rapporterar samma sak, Batman.
Den här kanske bara misslyckades.
Kanske.
Satellit, rapporterar en ovanlig utveckling från jorden-2.
Om det är för att berätta att nån sorts skuggdemoner
tar sig upp på väggarna,
spara på rösten. Du är inte så speciell.
Vi har typ en miljon här.
- Du store Caesar. - Om det bara vore så.
Välkommen till helvetet.
Var är jag?
Ingenstans.
Här.
Inuti mig.
- Varför hjälper du dem? - Va?
- Vilka? - De andra.
Honom. Speciellt honom.
Övervakaren?
Ja.
Övervakare.
Vem är du? Har du ett namn?
Vad är ett namn?
Det är bara ett ord som betyder du,
som Charles eller Övervakaren.
Inte som Övervakare!
Inget som han! Han motarbetar mig.
Du är tydligen inte alls som han.
Du är hans motsats.
Du är Anti-Övervakaren.
Ja.
Anti-Övervakare. Ja.
Men varför hjälper du honom?
Vad har jag för val?
Du kan förändra de andra, Charles.
Få dem att känna som du.
Det gör ont när de inte känner som du.
Men du kan inte förändra alla.
- Charles... - Jag kan försöka.
Det finns för många... människor.
Tänk om du hade ditt eget universum...
...fullt av människor som kände det du känner?
Du skulle vara...
...deras kung.
Deras Gud.
De är immateriella.
- Jag dödade en! - Nej, Superman.
Våra inledande uppgifter visar att dessa saker faktiskt är en enda varelse.
Med andra ord, fortsätt skjuta.
Det är en intelligens,
en varelse som attackerar all verklighet,
all existens.
Otroligt.
Första gången du har blivit förvånad på en miljard år.
Du borde ha ifrågasatt din egen ofelbarhet.
Hippolyta till satellit. Tornet på jorden-46 är i fara.
Dessa demoner är ogenomträngliga för mina amazoners attacker.
De är möjligen sårbara för ljusattacker, drottning Hippolyta.
Låt dem inte nå tornet.
- Jag måste hjälpa mina systrar. - Diana.
Jorden-46 är en jord styrd av amazoner,
men de är inte dina systrar.
Och det är inte din mor.
Kanske inte, men de är nära nog.
Och de lever.
Jag planerar att hålla det så.
Varde ljus.
Och det vart ljus.
Och det var gott.
Ge dem vad de tål, Bat-familjen.
När jag växte upp lärde min pappa mig att hålla mig nära skuggorna.
Men det här är för jäkla nära.
Övervakare,
ljuset måste vara väldigt starkt för att skada dem.
Solovar! De är tillbaka!
Kamandi.
Åh, nej. Nej.
Vi ska få upp dig till satelliten igen.
De kommer att fixa dig.
För sent.
Var alert. De kommer tillbaka.
Håll dig vid liv.
Den här världen behöver dig.
Förstått, Batman.
Vidarebefordrar den informationen till alla jordar nu.
Doctor Light, vart ska du?
Svaret finns i mitt namn, Ers majestät.
Ljus. Förstått. Jag tar det.
Jag borde ha vetat.
Sanningens ljus ska skingra mörkret.
Du har skött dig bra.
Mor.
Förlåt mig. Hippolyta.
Du är så lik min egen adoptivmor.
Hon dog med alla amazoner i ett hemskt krig.
Konstigt att du inte dog i strid med dem.
Jag är odödlig. Jag kan inte dö.
Måste vara trevligt.
En evighet av att se folk dö framför mig?
Det är inte en gåva. Det är en förbannelse.
Återigen. Förlåt mig.
Ingen förlåtelse behövs.
Vi är tacksamma för din hjälp, Wonder Woman.
En hel jord styrd av amazoner.
- Vad underbart. - Vår planet, Themesterra,
är en sällsynt pärla.
Skuggorna flyr vid intensivt starkt ljus.
Finns det tillräckligt med elektricitet i närheten för att...
När vi gjorde oss av med manligt förtryck,
kasserade vi det infernaliska teknikhjulet också.
Det passade inte in i våra sätt.
Är alla män...
De lever än. Kontrollerat.
De tjänar oss.
Det är mer än vad de förtjänar.
Min drottning,
Hemeras svärd lyser starkt
när de används för en rättvis sak.
Hämta dem.
Och facklor, lyktor, allt som lyser.
Må gudinnorna bevilja att de räcker.
Förlåt, jag...
På ett skepp fullt av konstiga kostymer...
Är du en psykotisk pirat eller nåt?
Ja.
Ja, det stämmer precis.
Jag visste det inte förrän du sa det.
Man tar seden, eller hur? Jag heter Charles.
Vart har du så bråttom?
Det är nån slags skuggarmé som attackerar tornen nu.
Övervakaren beordrade mig till jorden-1 för att försöka hålla tillbaka dem.
Du måste vara angelägen om att få tag på dem.
Vi måste hålla igång tornen.
Vi alla såg vad som hände med dina Legionvänner.
Dessa varelser måste vara ansvariga.
Du tycker säkert att hämnd är på sin plats.
Jag...
De behöver känna det.
Vad har du kvar förutom hämnd?
Som Long John Silver säger...
"De som dör är de lyckliga."
Jag har täckt det här området.
Du är inte den enda som kan tända till det, Doctor.
Nej, jag gör det bättre helt enkelt.
Du kan väl ta ditt billiga smycke och täcka det sydvästra hörnet?
- Kalla på mig om du behöver hjälp. - Hoppas inte för mycket.
Jag har varit i fler eldstrider än du vet.
Det var på tiden att du kom.
Värmesyn. Din starkaste intensitet.
Kara!
Värmesyn.
Kara!
Du kommer få betala för det där, fuling.
- Kara! - Länge leve Legionen!
Kara? Vad är det? Vad står på?
Mor? Hur? Lever du?
Jag måste ha drömt.
Men det var så verkligt.
Kal-El var där och han var äldre, och alla mina vänner...
- Och du var... - Död?
Självklart, raring, för att jag är död.
Alla på Krypton är döda.
Vad?
Jag kanske kan förklara.
Brainy! Dawnstar!
Jag... förstår inte. Vad händer? Är ni...
Nej, vi är inte döda.
För att vi aldrig var vid liv.
Vi har raderats från existens.
Allt vi nånsin har gjort, tänkt eller sagt
är borta... för alltid.
Visst är det hemskt?
Han verkar gilla utsikten.
Jag vet.
Jag vet. Han bara kom och kollade.
Intressant. Tror du att han bara råkade vara i närheten
när din planet exploderade?
Va? Vad säger du?
I min värld är ett chockerande antal brandmän seriepyromaner.
Visst är det konstigt?
Övervakaren har varit närvarande
i varje stor galaktisk tragedi i din historia.
Och många innan dess.
- Intressant sammanträffande. - Nej.
Det behöver inte vara så här, Kara.
Du kan slå tillbaka, rädda alla.
Din mor, dina vänner.
Din kusin.
Universum kan göras om.
Det kan rättas till.
- Hur? - Du måste slå till mot din fiende.
Din kidnappare.
Ditt monster.
Du är den enda som kan göra det, Kara.
Du är den enda som kan rädda universum.
Rädda oss alla.
MISSILER TOMT
Jag sa åt dig att hålla dig borta.
Det du försöker säga är "Tack."
Vi vet åtminstone att den här Bruce är precis som vår.
Jag är inte alls lik er Batman.
Jag rekryterar inte barn att kämpa i krig. Hur många dog?
De kände till riskerna.
Den Batman är en dåre.
Du ska veta vad han inte var.
Ensam.
Han var en bra man. Han gav oss ett syfte. Du vet inte.
Låt far vara.
Vem är du som ifrågasätter honom?
Han är inte din far, din lilla knäppgök.
Ta tillbaka det där.
Du bad om detta.
Sluta!
Det här är inte rätt tidpunkt...
Vilken stor man som knuffar på barn.
Du gjorde mina tonår outhärdlig.
Jag tänker inte stå och titta när du...
Jag gjorde rätt som lämnade din motsvarighet på barnhemmet.
Eld skadar inte dessa demoner,
men det hindrar deras framsteg.
Dina amazoner kämpar tappert. Men var är männen?
De är instängda i sina rum när vi drar ut i krig.
Du förlorar den här striden.
Männen måste släppas så att de kan strida med oss.
Du måste vara galen. Det går inte att lita på dem.
De kommer att strida vid din sida.
Du vet inte hur den här världen var innan vår revolution.
Ett helvete för vår sort.
Jag tror dig, men ni måste strida ihop eller dö.
Jag skulle gladeligen dö innan jag ens funderar på att beväpna männen.
Vad... gör jag?
Light, sluta!
Vi måste kämpa mot skuggorna, inte varandra.
Varför ska jag begränsa mig till en fiende?
Okej, damen har blivit galen.
Snyggt trick.
Har du fler?
Gamling.
Det här stället är för farligt för...
Vänta lite.
Jag känner dig.
Man skulle tro att de små blå killarna
skulle veta hur man gör en ring som håller bättre mot attacker.
Du sa att världarna skulle gå under. Du visste.
Är du en del av det här?
Hallå.
Inte så fort, farfar.
Vad...
Vad i helvete?
Charles, varför gör du det här?
Sprider hat, rädsla, misstro?
Jag ger bara mer av vad de redan har.
Dina handlingar har inget logiskt motiv.
När jag hjälpte dig tidigare, fanns det inget annat val.
Nu har jag ett val.
Vilket annat val, Charles?
Det finns bara förstörelse, glömska.
Fel. Anti-Övervakaren finns.
Anti-Övervakare?
Charles finns inte mer.
Din älskade dotter kände igen vad jag är.
En psykotisk pirat.
Vågen.
Åh, nej. Inte nu!
Mor!
Nej!
För gudinnans skull, nej!
Inte nu.
- Snälla. - Så...
Du tror äntligen på mig.
Som jag har sagt, du är en inbillning,
en manifestation av min egen oförmåga
att redogöra för den astronomiska osannolikheten av kännbar existens.
Det spelar inte mycket roll.
Närvaron är nöjd att du har fått uppleva empati.
Att... bry mig har kostat mig mycket.
Varför måste jag lida av det?
Tror du att du betalar priset nu?
Sen tidernas gryning
har du absorberat mer galaktisk kraft.
Vad har min kraft gjort för nytta?
All verklighet slits i bitar.
Den som har fått mycket, av honom skall mycket krävas.
Du betalar inte än.
Men när tiden kommer måste du det.
Kom igen.
Ge mig en omgång.
Ingen kommer att sakna en gammal utstött som jag.
Visa mig vad du går för, Green Lantern.
Jag sa åt dig,
jag heter inte Green Lantern.
Det är mitt jobb.
Jag heter...
...John!
Där har vi det.
Det är mitt namn.
Jag har försökt komma på det i 100 år, 1 000 år.
Ingen har kallat mig det på väldigt länge.
Minnet kommer tillbaka.
Vad är du?
Vad är jag nu?
Jag brukade vara en av de mäktigaste trollkarlarna på jorden.
En kille vid namn John Constantine.
Jag kan fortfarande greja en rensningsformel.
Rensningsformel?
Du ser fortfarande förjävlig ut.
Trevligt. Vad förväntar du dig?
Jag har inte rökt på
tusen år.
Det svåraste med att sluta är de första 100 åren.
Jag vill inte gå igenom det igen.
Om du är nån sorts trollkarl,
varför trollar du inte för att stoppa dem?
Hallå? Jag kom just ihåg mitt namn.
Min trollerilåda omfattar inte detta.
Det verkar som att jag blir vald. Igen.
På den ljusaste dagen...
Skynda på lite, kompis.
...på den mörkaste natten,
ska ingen ondska undgå min blick.
Låt de som dyrkar ondska...
De är rädda.
Rädda för det här ljuset.
Jag är ingen expert, men jag tror att du överbelastar.
Det låter inte som ett bra ljud.
Det kommer att bli mycket värre.
Du överbelastar.
Ja, för tusan.
Ner med din jävla hand!
Har du nåt mer bekvämt på dig nu?
Lämnade min kraftring där inne.
Var tvungen att se till att det exploderade.
Det var värt det.
Duktigt, John.
Pappa.
Bruce.
Stå inte bara där! Hjälp honom!
Vart tog de vägen?
De drar sig tillbaka.
Jag gillar inte det här.
De skulle förgöra hela planeten. Varför avbröt de sin attack?
Det gjorde de inte. De byter måltavla.
Batman till satellit. Röd kod.
Förflytta mig ombord omedelbart.
Börja flytta alla tillgängliga agenter till jorden-1-tornet så fort som möjligt.
Det är illa.
Illa nog.
Deras antal växer, för tusan.
Fler och fler av dem kommer hela tiden.
En enda varelse.
Det är allt det nånsin var.
Delar av en helhet.
Skuggdemonerna var mottagliga för ljusattacker.
Den här saken borde vara likadan.
Fel.
Jag hade fel om allt.
Inte ett fenomen, en medvetenhet.
Inte en våg, en armé.
Och nu, en varelse.
Jag förstår.
Då är allt detta ditt fel.
Ja, det är det.
Alla levande varelser, i alla verkligheter, kommer att dö,
och jag dödade dem.
En anmärkningsvärd förändring.
Miljontals år av kall observation,
outtömlig likgiltighet.
Och nu är allt ditt fel.
Jag skulle ge vadsomhelst för att rädda dem.
Skulle du verkligen det?
Ja.
Jag förstår, självklart.
Du såg på när miljarder dog.
Ja.
Mördare!
Det funkar. Fortsätt.
Det får ett skal.
Värre. Rustning.
Det anpassar sig igen.
Nej.
Vad har jag gjort?
Nu...
...ska ni dö.
Undertexter: Jeni Orimalade