Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det fungerar. Fortsätt så!
Det växer ut ett skal!
Ännu värre. En rustning.
Den anpassar sig igen.
Nej.
Vad har jag gjort?
Nu...
Dö.
Ser du något?
Inte än, Shayera. Men hon är här någonstans.
Jag kan inte se några andra tecken på liv än våra egna.
Vi har hållit på i veckor.
- Jag ger inte upp. - Inte jag heller.
Jag menar bara att sålla igenom
5,9 sextiljoner ton söndersprängd planet är...
Vänta.
Jag har hittat henne.
Jag är på väg.
Hawkgirl till satelliten. Jag har hittat henne.
Här borta.
- Diana. - Är hon...
Om hon är det, har jag slösat bort en massa tid här ute.
Hon är inte död. Hon kan inte vara det. Jag tror inte att det är möjligt.
Clark, använd din värmesyn.
Jag kan knappt tro det.
Vi har letat efter dig i åtta månader.
Tack gode Gud att du mår bra, Diana.
Tackar du gudarna?
För den här "gåvan"?
En miljard människor dog omkring mig.
Ingen borde behöva uthärda något sådant.
Jag är ledsen, Diana.
Vad hände? Var är vi?
Slå dig ner.
Det är en lång historia.
Välkommen till Gapet, Diana.
Det är en instabil dimension som existerar utanför multiversum.
Den är varken här eller där.
Asphodelos ängar.
Ja, det är ett slags limbo.
Det är en livbåt, fast en som sprungit läck.
Här. Vi hittade den här den andra veckan.
Utan minsta repa.
Det gav oss hopp.
Och hopp...
Det är något vi är i desperat behov av nuförtiden.
Jag förstår inte. Vad hände här?
Gapet följer inte fysikens lagar,
vilket innebär att det kan existera utanför dimensionerna
och förhoppningsvis förbli dolt från Anti-Övervakaren.
Det som försöker döda oss.
Tyvärr betyder det
att många andra lagar inte heller fungerar som de ska.
Det är oförutsägbart.
Tid och rymd kolliderar här.
Varje jords dåtid och nutid är i ständig förändring.
Det är ont om resurser.
Många jordar är helt oåtkomliga.
Naturkatastrofer har blivit vardagsmat.
Det här verkar ohållbart.
Vad gör vi nu?
Det är frågan.
Det är bra att ha dig tillbaka, Wonder Woman.
Välkommen hem, Diana.
Aquaman? Kan du höra oss?
Ursäkta mig.
Vi är överväldigade.
Vi förser varje jord vatten som behöver det.
- Det räcker inte till. - Ransonera det.
Vår värld kan inte ge mer utan att drabbas av ekologiskt kollaps.
Jag hoppas att vi kommer att kunna
förse er med allt ni behöver, men det går inte just nu.
Hur ska vi hålla ut? Miljontals kommer att dö.
Jag är medveten om vad som står på spel.
Vi måste tänka på alla.
Det finns andra som behöver det lika mycket som ni.
Vi saknade dig, Diana.
Du hade rätt, Michael.
Det var det överjordiska Gapet som räddade oss.
Ett bra exempel på att man måste vara försiktig med vad man önskar.
Du sa att det skulle kräva oräknelig kraft.
- Hur visste du... - Jag visste inte.
Övervakaren hade miljarder med år av kosmisk energi lagrad i sina celler.
När han dog släppte han ut energin i tornen och...
Dog?
Hur? Jag trodde att han var som jag.
Odödlig?
Det visar sig att inte kunna dö är inte samma sak
som att bli fullständigt utplånad av Supergirl.
Dr Hoshi.
Hoppsan. Vem anade att hon var här?
Hon säger knappt något.
JORDEN-1
- Lois Lane. - Kom igen, Clark.
Alla vet om det vid det här laget.
Välkommen tillbaka, Diana.
Det är skönt att träffa dig, Dinah.
Du är din mor, Black Canary, upp i dagen.
Är du Dinah Drakes dotter?
- Oliver Queen. - Jag vet.
Det är ett riktigt scoop. Det var därför jag följde efter dem.
Vad som helst kan hända.
"Dinosaurier rusar fram genom centrala Metropolis"
Det här är Perry Whites drömrubrik.
Jag tar hand om pterodactylerna. Klarar du dig?
Jag tror de är pteranodoner och jag klarar mig bra.
Jag är inte säker på om vi borde rädda de rika knösarna som bor här.
Det här är inte mer än vad de förtjänar.
Är "rika knösar" något ni säger på jorden-1?
Och är inte du miljonär?
Nej, jag är faktiskt miljardär.
Inte illa.
Lugna dig, bjässen. Kom så...
Spring. Skynda er.
Här har du en exklusiv försmak av Metropolis.
Nej, Lois. Jag tar hand om det.
Jaså? För det ser ut som att...
Du tog visst hand om det.
Visste du att du kunde prata med den?
Jag hoppades på det.
Håll ut, Superman.
Ta det lugnt, raring.
Ta det lugnt.
Det var den sista av dem.
Vad sägs om en kopp kaffe?
Ta inte ut segern i förväg, Robin Hood.
Jag tror inte det är över än.
Du store tid.
Det var mitt fel för att jag ville att det skulle hända något.
Vänta. Lyssna.
Se upp med var du står, frun.
Det är farligt mitt i gatan.
Ja, dinosaurierna är inte att leka med.
Jag är mer intresserad av vad du har att berätta.
Jag är Lois Lane från Daily Planet.
Det är inte mycket att berätta.
Vi är bara en salig blandning bassar på villovägar i tid och rum
som försöker se till att den där skocken med otäcka ödlor inte skadar någon.
Jag har rapporterat om många underligheter de senaste åtta månaderna...
Tyvärr är det vår signal.
Vänta, vilka är ni?
Inga särskilda, unga fröken. Bara ett gäng förlorare.
JORDEN-10
Min favorit av dinosaurierna var den med den det stora ordförrådet.
Vilken var det?
Tesaurus.
Så underfundigt.
Det är roligt eftersom du kliver rakt in i det.
Hur många har dött?
Inga om du kan tro det.
Det är rena rama utfyllnaden.
Ers överhöghet.
Vi har våra egna tidsanomalier.
Vulkanen Vesuvius dök precis upp i Central City.
Och den har ett utbrott.
Vad vill du dig att jag ska göra åt det?
Jag poppar popcorn.
Om befolkningen är för korkade för att fly när det händer,
förtjänar de inte att leva.
Det är darwinism i sin renaste form.
Jag förväntar mig inte att du gör något.
Men du bör veta att förekomsten av de här anomalierna
ökar geometriskt.
Jag tror du menar exponentiellt.
Vi måste acceptera att vi inte kan fortsätta att bo
i det här nyckfulla Gapet för all framtid.
Det betyder slutet för allt liv på varje jord.
De stackars små växterna.
Jag tänkte precis på hur de slokande solrosorna
gör en alldeles grön i ansiktet. Eller hur, Ivy?
Seså, låt oss inte gräla medan universum är på väg att gå under.
Det är knappast en överraskning att jag har ett äss i rockärmen.
Om jag spelar mitt kort rätt,
kan det rädda oss alla.
Menar du oss alla? Eller "oss" alla?
Bryr du dig ens?
Öppna den.
Ge honom en stöt.
En gång till. Ta det säkra för det osäkra.
Inga påhitt.
Jag hoppas att du vet bättre nu.
Duktig pojke.
Du har gästat oss ett tag.
Ett mål om dagen, en säng med en fast madrass.
Ingen brist på sällskap.
Du undrar säkert vad du kan göra i gengäld.
Du har en vän som jag gärna vill prata med.
Jag vill att du ringer honom åt mig.
Det är ett fjärrsamtal.
Polischef Montoya förutsatte att de skulle dyka upp.
Hon kanske hade fel.
Det har hon inte.
Gothams arsenal är det säkraste sättet för dem att få tag på moderna vapen.
De kanske stannade till på vägen.
Tror du att de har tagit en fikapaus?
Tidsanomalin dök upp i södra änden av Robinson Park.
Var skulle de stanna till? Tänk efter.
Polishuset.
De kan bryta sig in i häktet och bevisrummet.
I så fall kan de lägga vantarna på alla konfiskerade vapen som...
Här kommer de.
Underbart. En armé med blodtörstiga nazister
beväpnade med skurkarnas dödligaste vapen.
Vad är det här ens?
Ta det lugnt, Batsy. De är fortfarande vid liv.
Mer eller mindre.
Det är du, eller hur?
Barry?
Gå tillbaka till början, Bruce.
Till före det började. Du måste göra det. Det är det enda sättet.
Nej, gör det inte.
Jorden-2 till satelliten. Nödtransport. Jag har en skadad Batman.
Han kom i kontakt med Scarecrows skräckgift.
Vad är fel hos er på satelliten?
Vi har en person som behöver akutvård.
Jag är ledsen, jorden-2.
Det är mycket på gång.
Förbered Batman för nödtransporten.
Han klarar sig.
Kommer någon av oss klara sig?
Vad hände sedan?
Vi var tillsammans efter det.
De andra fick se en annan sida av honom.
Den Brainy som jag kände.
Det var en jäkel till första träff.
Jag vet vad du vill.
Jag försöker motstå de här munkarna.
För många tomma kalorier, vet du.
Jag vet, Babs.
Jag är ett vrak och du försöker få allt att kännas normalt.
Du vill få mig att känna att det inte är slutet på universum.
Men...
Tyvärr är det nog så.
Och det är mitt fel.
Och jag kan inte göra något åt det.
Så illa är det inte, om du bara kan förstå det.
Även om Övervakaren var kvar är det inte säkert att...
Okej, det är dags igen.
Kvantenerginivåerna är så höga att de inte går att mäta.
Jag får anrop från de olika jordarna, på samma gång.
De vill veta vad som pågår.
Det är kanske är oviktig, men någon har materialiserat sig
på transportplattformen utan behörighet.
- Vad är det som händer, Michael? - Luthor.
De främsta forskarna på jorden-10 påstår att Gapet håller på att slita sig itu.
Är inte du den främsta forskaren på jorden-10?
Ja, det är därför jag är här.
Övervakarens teknik är för avancerad för de flesta av er.
Hur det än verkar, håller Gapet mestadels ihop.
Fel. Det sviktar här.
Gapets struktur.
Det slits sönder.
Vilken jord är det?
Jorden...
Jorden-146.
- Mera. - Hej, min älskade.
Vi kan se den.
Den tar form i himlen ovanför oss. Den är enorm.
Låt mig visa dig.
Jag fortsätter sända in i det sista.
Jag hoppas det kan vara till hjälp.
Den avger någon form av energi.
Det är antimateria, precis som vågorna.
Herregud.
Det är inte över än.
Kontakta alla patrullskepp, Arthur.
Alla metas som klarar av rymden.
Positionera dem mellan...
Det är för sent, Michael. De hinner inte fram i tid.
Och även om de kunde...
Arthur...
Skicka hem mig.
Gör det inte, Arthur.
Det är mitt folk. Min familj.
Barry.
Mr Wayne.
Det är skönt att se dig på fötter igen.
Ta det inte så hårt.
Tyvärr fick du den enda läkaren i Gapet som kan se i mörkret.
Dr Elizabeth Chapel. Doctor Midnight?
Pensionerad. Just nu finns det ett större sug efter läkare, än folk i mantlar.
Jag är på satelliten.
Att döma av mina naglar har jag varit här i åtta dagar.
Tio dagar. Snyggt trick.
Hur känns huvudet?
När de tog hit dig hade du fått nog med skräckgift för att ta kål på en elefant.
Något är fel här.
Man är inte bara fysiskt utmattad.
Man är traumatiserad. Man sörjer.
Det finns långt mer plasma i omloppsbana runt solen.
Vad hände?
Anti-Övervakaren hittade oss.
Han tog sig in i Gapet på något sätt.
Bara tillräckligt länge för att förstöra jorden-146.
Det är Arthurs värld. Har han...
Han är borta.
Två dagar senare hände det igen.
Jorden-88. Igår var det jorden-2112.
En blixt av antimateria och så var allt
och alla döda.
Flash. Jag visste att han var död
innan faktumet, för jag såg honom dö.
Jag såg Flash dö på Warworld.
Det är giftet, mr Wayne. Du har hallucinationer.
Jag vet vad jag såg. Jag behöver prata med en doktor.
Vill du ha ett andra utlåtande?
Han är inte den sortens doktor.
Vad vill du med Doctor Fate, Batman?
Du är den sista doktorn i multiversum som gör hembesök, Nelson.
Pappa... Bruce, menar jag. Du borde vila.
Efter skräckgiftet och kulorna...
Hör upp. När jag var på Warworld,
dök en döende gammal man upp från ingenstans med ett meddelande till mig.
Jag förstod det inte förrän nu, men det var Flash.
Varför var han gammal?
Hur tog sig Barry ens till Warworld?
Vi hoppas alla att vi hittar Barry och Iris.
Men även om du såg honom, vad spelar det för roll?
Jag tror att han reste bakåt i tiden från den här krisen.
Inte bara för att varna oss, utan för att hjälpa oss.
Han hade något viktigt att säga.
Vi var fångade i en värld full av robotar och illusioner, Bruce.
Hur vet du säkert att det du såg var på riktigt?
Jag kontaktade en specialist.
Är allt bra, doktorn?
Ja, det var en viktig händelse.
Och helt och hållet verklig.
Din intuition stämde.
Det var Barry.
Han försökte ge dig svaret på allt det här.
Före början.
Svaret ligger före början.
Innan multiversum ens existerade.
Då är det hopplöst. Det är omöjligt att resa i tiden nu.
Det går inte att upptäcka hur det hela började.
Eller hur vi kan fixa det.
Det måste gå på något sätt.
- Vad är det, John? - Inget.
Det var en hemlös kille.
Han sa en massa knasiga saker. Han var en trollkarl.
Inget illa menat. När skuggorna anföll
visade det sig att han talade sanning.
Han trollade bort dem.
Fortsätt.
Han sa att han hade torterats i helvetet
sedan innan universum ens fanns.
Han sa att han hette John Constantine.
Säger namnet dig något?
Jag vet inte.
Men jag kände precis Nabus hjälm bli kall.
Var är han nu?
Han försvann efter att vi kom till Gapet.
Han sa att han skulle krypa ner i ett hål.
Han orkade inte se hur allt gick under igen.
Han kan vara var som helst på vilken jord som helst.
Som en nål i en höstack.
Har du inte glömt något?
Säger orden "världens bästa detektiv" dig något?
Vi hittar honom på nolltid.
Berätta allt du kommer ihåg om Constantine.
Allt han gjorde, allt han sa.
Han sa...
Tja, han sa att han behövde ta sig en sup.
JORDEN-18
Ledsen, kompis.
Kan du låna mig till ett till glas gravpolityr?
Du får polera halsen på någon annans nota, fylltratt.
Det är ingen välgörenhet.
Låt mig underhålla dig med vad vi kallar
trolleri på nära håll.
Inte illa, faktiskt.
Hur visste du...
Saloonen har de högsta nivåerna
av övernaturliga krafter och alkoholprocent.
- Kolla, killar. Det är en... - Tänk efter noga hur du avslutar meningen.
Ser man på vad vi har här, pojkar.
Det verkar som att cirkusen är på besök.
Vi är bara här för att prata med den där mannen, mina herrar.
Vi vill inte ha några problem. De flesta av oss i alla fall.
Frun, vi är less på alla pirater,
pilgrimer och grottmänniskor som dyker upp här.
Det här är vår värld.
Och det är så vi vill ha det.
Ta det lugnt, allihop.
Jag bjuder.
Skrytmåns.
Jag orkar inte med mer. Buss på dem, pojkar.
Vad är det som pågår här?
Jag går ut i fem minuter och ni gör min saloon till en rodeo?
Bat Lash?
Känner jag dig, frun?
Det skulle jag ha kommit ihåg.
Jag träffade...
En ättling till dig i en annan värld.
Han dog i mina armar.
Vilken lyckost.
För några månader sedan hade jag inte trott på ett ord du sa.
Men nu? Helt normalt.
- Töm baren. - Jag förstår inte varför jag...
Ut allihop. Vi har stängt.
Det börjar gå hårt till.
Någon vill göra ett byte.
Har du någon trollformel för att få honom att nyktra till?
Nabu.
Det var evigheter sedan.
Jag har aldrig träffat honom innan.
Men han är ofattbart gammal.
Äldre än multiversum självt.
Hur är det ens möjligt?
Jag minns bara mitt namn.
Mitt minne är som schweizerost. Det är mest hål.
I min erfarenhet finns det sätt att få folk att minnas.
Många olika sätt.
Jag måste ha tomtar på loftet.
JORDEN-2
Det är galet här ute. Kom in, Jay.
Jordbävningarna tar inte slut, Dinah. Det är den värsta hittills.
Mamma.
Det kommer in rapporter överallt ifrån.
Hela världen skakar.
Vad ligger bakom det?
Min bästa gissning är det där.
Fan också.
Jorden-2 till satelliten. Kom in.
Vi är medvetna om situationen, Dinah.
Våra försvarare har redan skickats ut.
- Vad kan vi göra? - Dinah.
- Mamma? - Jag älskar dig.
Och jag är stolt över dig.
Mamma.
Tidsenergin återgår till det normala.
Revan har förslutits.
Fantastiskt. Vill någon gissa på när nästa dyker upp?
Fel ord.
Det är inte frågan om när utan varför.
Hur kunde den plötsligt hitta oss
mitt i ett oändligt multiversum?
Utmärkt fråga, vilket leder till en annan fråga.
Har någon i Gapet läckt informationen?
Antyder du att någon skulle vilja
kontakta Anti-Övervakaren och förråda oss?
Jag behöver inte ens vända mig om
för att känna hur miss Lane blänger på mig.
Rätta mig om jag har fel, Lex.
Men du dök upp här strax innan jorden-146 förintades.
Inte som ett hologram, utan du kom hit i egen hög person.
Anklagar du mig verkligen för att på något sätt
ha kontaktat Anti-Övervakaren och avslöjat hur han skulle hitta Gapet?
Bra. Jag var rädd för att du hade tappat stinget som journalist.
Självklart gjorde jag det.
Jag har sett många konstiga saker, men det här? Magi?
Ska vi verkligen hålla en seans?
Borde vi inte göra det vid Stonehenge eller något?
Vi har ont om tid, och det är inte "magi" som det du tänker på.
Vi kombinerar vår energi för att hjälpa Batman söka igenom
Constantines skadade minnen.
Och kanske upptäcka hans koppling
till multiversum och den här krisen.
Hej på dig, Batsy. Tänka sig att du är här.
Vad är det här?
Jag önskar att det bara var en mardröm.
Men det är på riktigt.
Jag hade glömt det.
Jorden blev invaderad.
Erövrad.
Den gamla planeten var söndersliten.
Det där aset Darkseid.
Jag har aldrig hört om honom.
Visst, jag tror...
Jag tror att jag hade något med det att göra.
Du vet vad du måste göra.
Starta om på nytt igen.
Låt mig sköta det.
En enkel vägledningsformel från mig.
Så ska allt gå vägen.
Du springer hela vägen dit du behövs.
För att rädda oss alla.
Iväg med. Jag har inte hela dagen.
Du skickade iväg honom för att skriva om historien.
- Vem gav dig rätten att göra det? - Det var en smula dumdristigt.
Miljarder med människor har dött.
De har förvandlats till antimateria.
Tro mig, ingen känner större skuld över det än jag.
Men är det verkligen mitt fel?
För vad?
Mord på en ofantlig skala.
De skulle ha dött ändå.
Michael, Anti-Övervakaren åsido,
hur lång tid har vi kvar här i Gapet?
Med hänsyn till den exponentiella befolkningsökningen
på grund av människor som hamnat fel i tiden,
våra begränsade resurser och de opålitliga fysiklagarna...
Inte särskilt länge.
Det förändrar inte det faktum att du förrådde oss.
Du har nått någon slags uppgörelse med det där monstret.
Fel.
Jag insåg helt enkelt
är att vi alla är dömda om vi inte besegrar den där varelsen.
Vilket är omöjligt utan mer data.
Så jag kontaktade Anti-Övervakaren
och sa att jag var villig att nå en uppgörelse.
Låt mig gissa.
Du berättade var de andra jordarna är i utbyte mot att han skonar jorden-10?
Exakt vad uppgörelsen innebär är inte viktigt.
Vi behöver bara se honom, hitta hans svaghet, hitta hans...
Kryptonit?
Min värld var i lika mycket fara.
Men nu vet vi mer om monstret. Nu har vi en chans.
Vad har du tänkt dig?
Oroa dig inte. Jag har en plan.
Plan? Du måste sona dina brott med livet.
Det får vänta.
Vår vän är tillbaka.
Var är det här, Constantine?
Välkommen till Apokolips, Bats.
Darkseids hem.
Ondskan förkroppsligad.
Det påminner om helvetet, men är inte lika mysigt.
Tro mig.
Jag förstår. Det enda sättet att stoppa Darkseid
är att eliminera honom innan invasionen skedde.
Men hur är det möjligt för mig att se det här?
Jag var i dina minnen och inte Barrys.
Det är mina minnen också.
Jag börjar komma ihåg.
Jag skickade en del av mig med honom som fripassagerare.
Jag önskar att jag kunde minnas varför.
Det kanske har något att göra med det här.
De här varelserna är döda, men Barry rörde dem knappt.
Det stämmer.
Det finns en trollformel. En farlig en.
Den innebär att jag skär av en bit av min själ.
- Vi misslyckades. - Det var lönlöst.
Alla sköldar krossades på bara några sekunder.
Jag orsakade det.
Alla var så gott som döda så fort jag dödade Övervakaren.
Å andra sidan var det en postapokalyptisk jord
bebodd av muterade människoliknande djur.
Vi hade tur.
Det var ett slöseri med tid, Lex.
All vår möda, alla resurserna, inget av det var till någon nytta.
Jag vet. Jag förutsatte det.
Men varje sensor och parabolantenn
på varje jord var riktad mot Anti-Övervakaren.
Och nu ser vi resultatet. Michael?
Tyngdkraften är inom 5 % av dina beräkningar.
Allt han sa om min värld var sant.
Ett slagfält fullt av monster.
Jämfört med andra jordar var det en mardröm.
Det var också ditt hem.
Vad var syftet med det här?
Någon slags forskningsexpedition? Vi visste redan att det var ett monster.
Men nu vet vi exakt vad för slags monster det är, Captain Atom.
Hur stort och tufft det är och vad som krävs för att döda det.
Vad är din plan?
Anti-Övervakaren består av samma
mörka antimateria som skuggdemonerna.
Precis som de är han mottaglig för ljusattacker.
Vi anföll honom med alla tänkbara ljusattacker.
Allt vi har här i Gapet.
Inte riktigt allt.
Det är lönlöst. Jag har räknat på det.
Inte ens vår sol ger ifrån sig nog med energi för att döda den där saken.
Men det är inte bara en sol. Det är hundratals solar.
Varje jord som dyker upp har med sig sin egen sol.
Deras respektive solar existerar på samma punkt i Gapet.
Ljuset från 52 solar borde räcka för att döda monstret.
Hur vänder vi dem mot det?
Om vi bara hade ett levande solbatteri
som kan absorbera, lagra och avge den energin.
Ditt as.
Du vägrar släppa din sjukliga besatthet av att döda Superman
även när hela världsalltet hänger på en skör tråd?
Han har inte fel, Lois.
Clark, tycker du inte att det är konstigt
att det enda sättet att rädda oss innebär att du dör?
Jag ser det som ett lyckligt sammanträffande.
Vi har simulerat tusen scenarier.
Det är det enda där vi har en chans.
Och det är inte säkert att jag skulle dö.
Jag går inte av för hackor.
Superman, även om du skulle klara
att absorbera energin från flera stjärnor,
måste du släppa ut den på samma gång mot Anti-Övervakaren,
och det överlever du inte.
Man kan inte göra en omelett utan att knäcka ägg.
Ett ägg i det här fallet.
Vad tycker du, Superman?
Ett liv mot otaliga miljarder liv?
Jag kallar det ett riktigt fynd.
Jag minns. Trollformeln, min tid i helvetet. Allt.
Darkseid.
Han är en fast punkt i tiden och praktiskt taget oförstörbar.
Hans liv, skyddsmagi och försvarsteknik.
Darkseid är konstruerad för att vara en av multiversums oföränderliga stöttepelare.
Han måste existera.
Men som spädbarn...
Det var inte lätt, men jag lyckades ta reda på
den enda gången i hans liv som han var sårbar.
- Det första året. - Barry klarar det inte.
Det ligger inte i hans natur.
Tror du inte jag vet det?
Trollformeln. Den mörkaste tänkbara magin.
Han är döden på två ben.
Rappaccinis dotter.
Han vet inte ens om det.
Han är ett levande gift.
Exakt. Han är en pesthärd. Det strålar ut från honom.
Han behöver inte ens göra något mot det lilla monstret.
Han har redan gjort det.
Bara genom att komma hit.
Kara.
Stopp, Kara.
- Du får inte göra det. - Du kan inte hindra mig, Kal.
När Övervakaren gjorde mig till Harbinger ökade han mina krafter många gånger om.
Det här är inte svaret.
Det är det enda svaret. Jag dödade Övervakaren, inte du.
Inget av det här är ditt fel.
Anti-Övervakaren manipulerade dig. Han lurade dig.
Jag lät mig själv bli lurad.
Det här är min plikt.
Släpp mig. Adam, jag lovar...
Det är för sent, Superman. Vi behöver dig nu.
Han är tillbaka.
Alpha Team, koncentrera er eldkraft
till mitten av Anti-Övervakarens sköld.
Vi måste ge Supergirl chansen att träffa monstret och inte bara rustningen.
Kom igen.
Det fungerar inte. Vi kan inte tränga igenom.
Fantastisk plan, Lex.
Lystring, satelliten. Inaktivera de kosmiska tornen omedelbart.
Vad fan!
Tornen är det enda som håller oss kvar i Gapet.
Jag upprepar, inaktivera tornen omedelbart.
Det är inte han. Det är Anti-Övervakaren som talar genom honom.
Skynda dig, Clark.
Gör som han säger, Michael. Stäng av tornen.
- Superman. - Skynda dig.
Vi är hemma.
Anti-Övervakaren gör sig redo. Målet är jorden-16.
Vi kan inte göra någonting.
Jag tror inte mina ögon. Det är verkligen du, J'onn.
Det stämmer, Superman.
Och som tur är trodde du på det.
Vi såg Warworld explodera.
Warworld har ingen självförstörelsemekanism.
Det du såg var en hel planet som transporterades med zetastrålen.
Men hur? Mängden zetaenergi som skulle krävas för det är...
Jag hade hjälp.
En vän dök upp i sista ögonblicket.
Men vi är inte klara än.
Det är långt ifrån över.
Du har rätt, J'onn.
Anti-Övervakaren har återhämtat sig
och är på väg rakt mot er.
Han fick sig en törn, men bara knappt.
Inte ens en kanon stor som en planet rår på rustningen.
Kara är på väg. Vi har ont om tid.
Kara har fortfarande inte kraft nog
att tränga igenom sköldarna och förstöra monstret.
Michael, jag har fyra inkommande energisignaturer
- på väg från jorden-18. - Ignorera dem.
Vi har större problem att ta itu med.
Drivs inte Warworld av hatet och rädslan hos dem som är fångade där?
Alla sorters förenade känslor.
Rädsla råkade vara det som Mongul föredrog.
Det kanske finns en annan utväg.
Det är han. Det är John Stewart.
Vilka är ni?
Vi är några av dina rekryter.
När Oa föll och kåren gick under
blev vi hittade av kraftringarna som du skickade ut. De valde oss.
Eller påminde oss om vilka vi egentligen är.
Green Lantern Corps föddes på nytt.
Sedan dess har fler gått med oss.
Vi är här för att hjälpa till.
Nu kommer allt att bli bra.
Det skulle vara en ära att dela mitt lyktbatteri
med den mytomspunne John Stewart.
Den främste av Green Lanterns.
JORDEN-10
Charles Halstead, även känd som Psycho Pirate.
Du är kallad.
Det kommer inte hålla.
Det gör det. Ge det allt du har bara.
- Hur många? - Allihop.
Jag har aldrig gjort något så stort. Det går inte.
Det måste göras.
Gör det själv då.
Bara du har makten att sammanlänka känslor på det sättet.
Du måste göra det.
Här kommer hon. Vi måste göra det nu.
Kara.
Det är okej.
Jag borde ha dött med Krypton.
Varje ögonblick sedan dess...
Med dig, Övervakaren
och Brainy har varit en bonus.
Tack.
Jag älskar dig.
Nu.
Herregud.
Okej, Johnny. Jag hoppas du har ett äss i rockärmen.
Bra gjort, Charles.
Jag är hemskt ledsen, Clark.
Att dö för att andra ska få leva är storartat.
En hjältedöd.
Det är en jävla tragedi.
Synd att vi inte har mer tid att sörja.
Han har rätt, Clark.
Hur sorglig än Karas död är,
väntar något ännu värre alla de här världarna.
Vår detektiv har löst
den stora gåtan han tränat inför hela sitt liv.
Vad är multiversum?
Vi har alla undrat över det.
Varför finns det så många parallella världar? Nu har vi svaret.
Det var ett misstag.
Den här mannen är från en jord som fanns innan vårt multiversum.
En som ödelades av Darkseid.
En skoningslös intergalaktisk erövrare.
Han var så betydelsefull
att han var en fast punkt i tiden.
För att rädda sin värld
försökte Constantine förgöra Darkseid.
Barry var ovetande hans vapen.
Darkseid måste existera.
Constantines försök att radera en fast punkt i tiden
förändrade inte universum.
Det splittrade det.
Två universum. Ett med Darkseid och ett utan.
Men det slutade inte där.
Varje stort beslut skapade en ny möjlig verklighet.
Multiversum expanderar konstant varje ögonblick.
Oändliga jordar.
Tyvärr är universum inte skapat
för att hantera oändliga variationer av sig själv.
Multiversum är en cancer och den växer.
Till slut kommer verkligheten själv att kollapsa.
En antikropp.
Du menar att Anti-Övervakaren är som en immunglobulin.
Som universums immunförsvar?
Det stämmer, doktorn.
Men det finns alltid mer än bara en.
Förstora.
Bara en av dem räckte nästan för att överväldiga oss.
Vi besegrade den här, men...
Priset var högt.
Det måste finnas något vi kan göra.
- Något vi missat. - Som vad, Michael?
Tror du att tiotusen intergalaktiska
domedagsvapen har en akilleshäl?
Jag hoppas det är kryptonit för jag att ett lager fullt av det.
Vad ska vi göra?
Ska vi sitta och vänta på att raderas från verkligheten?
Hur kan vi ens slåss mot något sådant?
Det skulle kräva ett mirakel.
Kara sa att legionen hade en maskin.
En maskin som kunde åstadkomma mirakel.
Den kunde göra vad man än föreställde sig.
Jag kan föreställa mig mycket.
Tyst med dig. Vi har inte mycket nytta av en mirakelmaskin
på 3100-talet som inte längre finns.
Hon sa att den var farlig så de gömde den i en...
I en fickdimension. Vad det nu är.
Genialt.
Hon gömde den mellan verkligheter.
Där inte ens jag kan nå den.
Men du är inte den enda resenären här, Strange.
Det finns andra med samma kraft.
Som den där dåren Psycho Pirate?
Han är värdelös vid det här laget.
Han är inte vår enda teleportör.
Nightshade kan göra det.
Vad?
Nej, jag kan teleportera till andra sidan gatan eller tillbaka till min lägenhet.
Inte till vad det här nu är.
Han har rätt. Det är samma kraft.
- Var är vi? - Vi är mellan vibrationsplanen.
Vi är ingenstans.
Titta där.
Mirakelmaskinen.
Den ser ut att ha varit här i miljontals år.
Längre än så.
Tiden går annorlunda i olika verkligheter.
Jag vet. Vad är den till för?
Vilket syfte Controller hade med den har gått förlorat med tiden.
Men jag misstänker att den byggdes för just den här krisen.
Hur ska vi ta med den tillbaka? Jag kan inte flytta något så stort.
Du gjorde precis det.
Paketet är här. J'onn ser över det.
Nej, han vet inte vad det betyder.
Ursäkta, jag talade med mig själv.
Jag önskar mig oändligt med önskningar.
Det är inte anden i lampan, din idiot.
Den bygger på vetenskap, inte magi.
Vem bryr sig om vad det är?
Vi måste använda den nu för att förgöra armadan med Anti-Övervakare.
Än värre.
Om multiversum fortsätter att utökas kommer allt ta slut.
Allt tack vare den här idioten.
Hon har inte fel.
Jag har haft gott om tid på mig att komma på en lösning.
Gott om tid.
Men ingen kommer att gilla den.
De har nått en av de isolerade jordarna.
Jorden-508.
Jorden-508 är borta.
Armadan närmar sig snabbt de kvarvarande världarna.
Inklusive den här.
De förstör inte bara multiversum.
De raderar allt för att starta om verkligheten.
Vi använder den här skönheten för att skapa ett nytt monoversum.
En verklighet. En tidslinje.
Ett nytt universum med ett femtiotal Superman?
Femtio Lex Luthors?
Nej. När vi träder in i det kommer alla våra olika varianter
att slås ihop till en och samma person.
En enda historia som vi alla delar.
Ingen av oss kommer att minnas något av det här.
Nej, vi måste hitta ett sätt att få tillbaka världarna som gått förlorade.
Vi kan inte bara överge alla de där människorna.
Vi kan bara inte.
Det var en gång en utomjordisk vetenskapsman
vars värld och kultur höll på att gå under.
Han hade räddat den om han bara kunnat.
Men han kunde inte det.
Så istället för att försöka rädda alla förgäves,
lade han all sin begåvning och energi och drivkraft på att göra det han kunde.
Han räddade sin värld genom att rädda en person.
Den här tekniken är långt bortom vår förståelse.
Men jag känner igen när något är dött.
I min erfarenhet av avancerad utomjordisk teknik
behöver något som verkar dött ofta bara laddas.
Okej, den går inte på viljekraft.
Den är i dvala.
Green Lantern har rätt att den behöver kraft.
Men hur?
Förstår du verkligen inte?
Det finns bara en kraft som kan skapa något från intet.
Naturligtvis.
Jag borde ha insett det direkt.
Den vill ha ett offer.
Jag tror alla vet som just utsåg sig själv till det.
Kom igen, det måste vara han.
Han orsakade hela den här röran till att börja med.
Har du sönder det får du betala.
Vad i helvete?
Jag försöker göra rätt för mig för en gångs skull och...
Det handlar inte om kvalitet utan kvantitet.
Vi ber maskinen att skapa något
praktiskt taget evigt av något ändligt.
Armadan med Anti-Övervakare har tyvärr
nått ytterligare en isolerad jord.
Jorden-12.
Det är en stor ära, Batsy.
Det är världens undergång, och du vill spendera den med mig.
Jag visste inte att du brydde dig så.
Jag bryr mig, Joker.
Om Gotham och om rättvisa.
Om allt tar slut vill jag göra det så här.
Som Batman.
Adam, kan du flytta Warworld ur vägen?
Antimateriastörningen från en Anti-Övervakaren var illa nog.
Men en hel armé av dem?
Vår zetaenergi är helt neutraliserad.
Vi är fast här.
Den här maskinen...
Tänk om vi offrade något odödligt?
Nej, under inga omständigheter.
Jag gör det. Inte Diana. Låt mig göra det.
Du är så god.
Och stark och snäll...
Och dödlig.
Jag är ledsen, min älskade.
Det är inte ett jobb för Superman.
Jag har spenderat årtusenden med att se andra dö.
Vänner som fiender.
Jag sörjde dem båda.
Min odödlighet gör att jag står åtskild från mänskligheten.
Skulle inte det här ge mitt liv mening?
Armadan med Anti-Övervakare närmar sig oss.
De har nått jorden-2003.
Herregud.
Det är Spectre. Han brukade jobba med min mamma.
Han skrämde vettet ur bovarna och sa att han var Guds vrede.
Då kommer du att tappa hakan, raring.
Vad händer med mig där inne?
Det är ett mysterium.
Superman kommer vara där och du kommer vara en del av honom.
Det är allt jag behöver veta.
Vi ses på andra sidan.
Den är så perfekt.
Jag kan inte föreställa mig att en katastrof skulle kunna ske där.
Det behövs inte. Du kan leva i människornas värld.
Eller så kan du välja att anlända i en tidsperiod som påminner om din.
Jag får helt enkelt göra det till en bättre värld på det svåra sättet.
Kommer du ens veta att jag är Superman?
Clark, om det finns en Lois Lane så kommer hon klura ut det.
Jag ogillar dig och allt du står för.
Likväl. Allt du behöver göra är att kliva igenom.
På så vis blir du en del av det nya universumet.
Ett falskt universum med en falsk historia.
Jag förkastar det av princip.
Vad är det?
Jag...
Helena, det krävdes att världen gick under för att jag skulle låta andra komma nära.
Tänk om det inte händer den här gången?
Mamma lärde mig att kärlek är mer än bara erfarenheter.
Därför kan en juveltjuv gifta sig med en brottsbekämpare.
Det låter som hon.
Vad...
Vad lärde din far dig?
Att alltid slå ut bovarna innan man frågar ut dem.
För att slippa obehagliga överraskningar.
Kom igen, det är dags att gå.
Det var så lite.
Warworlds tid är ute.
Det har varit en ära, Batman.
Jag hoppas att vi möts igen.
JORDEN-10
Så tyst det är.
Äntligen är det tyst.
Nåväl.
Lika bra att få det överstökat.
Jag är i alla fall bekant med helvetet och vet vad som väntar mig.
Är du så säker på att du är fördömd?
Jag förintade ett multiversum.
Jag vet hur det går. Jag har läst alla de uråldriga skrifterna.
Jag är körd.
Inte alla de uråldriga skrifterna. Vanligtvis skipar jag rättvisa.
Men den här gången kanske jag kan skänka
hopp.
Diana.
Kom ner därifrån på en gång.
Oroa dig inte, mamma.
Jag är inte rädd.
Du är väldigt modig, Diana.
Men även prinsessor är inte odödliga.
- Kom ihåg det. - Ja, mamma.
TILL MINNE AV KEVIN CONTROY 1955-2022
Undertexter: William Duckett