OPPMERKSOMT NÆRVÆR FOR MORDERE
Jeg dreper dere!
Dere så ingenting!
Dette er Dragan Sergowicz.
Han gikk i skjul rett etter forbrytelsen.
Her er en liste over alle stedene vi vet om
hvor han kan være.
Hans egne eiendommer, firmalokaler, trygge steder og så videre.
Dette er Björn Diemel.
Advokaten hans.
Den ettersøkte vil nok kontakte ham.
Jeg drar til villaen ved Bradowervannet.
La badebuksen være hjemme. Du skal til advokatfirmaet.
Ja? Hva er det, Möller?
Kjapt angående Björn Diemel. Jeg vil ikke at det skal bli kleint.
Det er ingen interessekonflikt. Vi studerte sammen.
Og vi leter etter Dragan Sergowicz, Ikke Björn Diemel.
Ja
Greit.
Går det bra, pappa?
Det går bra.
-Hva med en liten overraskelse? -Ja! Jeg elsker overraskelser.
Da må du lukke øynene nå.
Når jeg sier de magiske ordene, får du overraskelsen.
Forsiktig.
Overraskelse.
-Åpne øynene. -Pappa, de magiske ordene!
Ja.
Hokus pokus, tryllegris, her har du masse deilig is!
Du kan ta de smakene du vil. Ok?
Jeg er snart tilbake. Ok, vennen? Ha det.
"Hokus pokus." Hva er det for noe?
Sa ikke du at man bør holde familie og jobb atskilt?
-Eller har du en ny plan? -Nei.
Greit.
Takk for hjelpen, min venn. Han hjelper meg å forsvinne.
Så forteller han dere hvordan man holder forretningen i gang. Ok?
Og sørg for at den lille kommer inn.
Noe inni meg var sterkt imot å sette Emily i samme bil som denne psykopaten.
Sjef?
Trenger du vann der inne?
Det er en kort tur. Lukk den.
Lukk den.
Som forventet kom jeg ikke langt.
Men i mitt oppmerksomme gi faen-humør, hadde jeg en hvilepuls på 30
og så det uplanlagte stoppet som en fin, liten juridisk øvelse.
-Herr Diemel. -En kyllingnuggets, takk.
Nei, det er jeg som gir ordre.
Kom deg ut. Generell bilsjekk.
Generelle bilsjekker er bare tillatt på offentlig vei.
Men dette er garasjeinnkjørselen min, så vi er på privat området.
Du kan spare meg for å skrive en disiplinærklage mot deg
ved å si hva du vil.
Ok.
Har du sett Dragan Sergowicz?
Han er i bagasjerommet.
Ja?
Ikke plass foran med datteren min her.
Ja, men barnesetet burde stå i baksetet.
Nei, det er ingen regler for at barnet mitt må sitte i baksetet.
Du kan sette et barnesete foran,
så lenge airbagen ikke er en fare for barnet,
noe den er med et babysete. Det er ikke et babysete.
Har du barn?
-Jeg ville bare vite om… -Vet du hva jeg vil ha?
Litt tid alene med datteren min.
Slippe politifolk som ikke kan loven.
Og flere kyllingnuggets.
Jeg får visst ikke noe av det her. Ha en fin dag.
Skal vi gå og spise nå?
Oi. Se så søt han er, pappa.
Så myk.
Kjempebra!
Jeg skal på ferie med pappa.
Pappa er verdens beste pappa.
Hei, fru Egmann.
-Hallo, Björn. Hvordan går det? -Bra.
Men jeg er på tur med datteren min.
Jeg fortalte kollegaen din alt jeg ikke vet.
Jeg skal være rask.
Hvis du snakker med favorittklienten din i dag,
si at vi aldri har løst en drapssak så lett før.
-Hva snakker du om? -Var det ikke derfor du dro inn?
Nei, jeg var på kontoret fordi datteren min ville leke advokat.
-Jeg tegnet bare. -Hvordan leker man det?
Hindrer etterforskninger og lyver for bekjente?
Nicole. Emmi er med meg, som jeg sa, og hun kan høre oss.
Hei, Nicole.
Hei, Emily.
Si at han burde melde seg, ok?
-Det sparer oss alle for mye trøbbel. -Ok. Beklager trøbbelet.
Emily og jeg prøver å unngå det.
Ok, vi ses.
-Björn? -Ciao.
Pappa, når er vi framme?
Snart.
-Nå? -Ja, snart.
Nå?
-Snart. -Nå?
Og nå er vi framme.
-Vi er framme. -Jippi!
Pappa, hva er det?
Det er jobb.
Pappa har litt jobb i bagasjerommet.
Pappa, jobb er ikke bra.
Vi har en tidsøy først, så kan du jobbe. Kom!
Kom igjen, pappa!
Første tidsøy, så jobb.
Pappa! Kom hit nå!
Pappa er verdens beste pappa.
Hallo?
Hei! Advokat!
Pappa, kom igjen!
Det meste av stress vi skaper, kommer fra et forvrengt syn på frihet.
Frihet betyr ikke å kunne gjøre det du vil.
Hva er galt med det?
Antagelsen om at vi hele tiden må gjøre noe,
er hovedårsaken til stress.
Bare når du har internalisert
at du ikke må gjøre det du ikke vil…
Bare da er du fri.
Pappa!
Kom hit!
Jeg måtte ta et kurs i oppmerksomt nærvær for å forstå
hva datteren min alltid hadde forstått intuitivt.
At du må forsvare tidsøya di mot alle inntrengere.
-Advokat! -Pappa!
Åpne!
Kom igjen!
Jeg må ikke gjøre det jeg ikke vil.
-Pappa! -Jeg er fri.
Hallo!
Ja!
Kom igjen, pappa!
Resten av dagen var bagasjerommet med Dragan inni lysår unna.
Mens jeg sprayet Emily med solfaktor 50,
ble det rundt 57,3 grader i Dragans bagasjerom.
En time senere var det nok dobbelt så varmt.
Og Dragan ville ha prøvd å opprettholde stabil temperatur ved å svette.
Blodårene i huden utvidet seg
for å slippe ut varme gjennom økt sirkulasjon.
Innen ettermiddagen må Dragans sirkulasjon ha gått for fullt,
og like etter det kollapset nok kardiovaskulærsystemet.
Kanskje omtrent da Emily og jeg tok båten vår ut på innsjøen.
Og da jeg la Emily senere på kvelden, var nok Dragan allerede død.
En kjempefin dag for datteren min og meg.
For Dragan var det den siste.
LYKKE
Det ironiske var at han døde av utbrenthet som et resultat av min avslappende dag.
Pappa, våkne!
Kom deg opp!
Innsjøen er der fortsatt!
Se, pappa, en ravn.
Ravnen vil at vi skal spise frokost.
-Kan vi bade igjen? -Bade igjen?
-Ja. -Absolutt.
Selvsagt skal vi bade igjen.
Hva med is til frokost?
-Ja! -Ikke si det til mamma.
Greit.
Pappa, hva er den rare lukten?
Ja, det er jobben min i bagasjerommet.
Kan du bli kvitt den?
Senere, vennen.
Jeg lover.
-Imens åpner vi bare vinduet. -Ok.
UBESVARTE ANROP ADVOKATFIRMA
Herr Diemel, Bregenz her.
Jeg blir nedringt angående klienten din.
Advokat, det er Toni. Ring meg tilbake med en gang.
Hei, Björn. Det er Nicole igjen.
Vi kunne ikke snakke fritt sist. Men jeg har fortsatt noen spørsmål.
Dette er Thewes fra lokalavisen.
Jeg vil stille deg noen spørsmål om Dragan Sergowicz.
Hva feiler det deg? Ring meg tilbake, ellers vil du angre!
I hvert fall ikke med den tonen.
Hei!
Vel? Hallo! Én, to, tre, og opp med deg!
Du er tung. Har du vokst?
Ja, jeg er voksen.
-Gikk det bra? -Ja.
Ja? Var det bra?
-Ja. -Hvor bra?
Det var kjempebra. Vi badet, og det var fisk.
Og en svart ravn.
-Likte du det? -Ja.
-Savnet du mamma? -Nei.
-Så det var gøy hos pappa? -Ja.
-Vil du gjøre det oftere? -Ja.
-Virkelig? Vil du gå og leke? -Ja, jeg skal gå og leke.
Ok.
Takk.
Vil du ha kaffe?
Ja, hvorfor ikke?
Jeg hadde aldri måttet tenke på hvordan man kvitter seg med et lik før.
Jeg vet at Dragan hadde gjort det ofte.
Men problemet var at Dragan var problemet.
Faen. Toni.
Björn!
Hei.
-Tar du ikke telefonen lenger? -Jo da.
Men jeg er sikker på at du forstår at jeg har mye å gjøre nå.
Tyson!
Hva faen?
Tror du vi ikke har noe å gjøre? Derfor trenger vi Dragan.
Så hvor er han?
Ærlig talt er det jobben min å ikke si det til noen.
Ok.
Men gikk det bra?
Ja. Han er på et trygt sted.
-Ingen instruksjoner til oss? -Nei. Alt vil skje som avtalt.
Det er krig. Boris er sint, og du slapper av.
Ingen slapper av. Dragan er forsiktig.
Heldigvis. Kan du gjøre noe med hunden?
Si at Boris er sint fordi fyren hans ble drept. Vi må reagere.
Ok, men jeg kan ikke gi ham et ultimatum, kan jeg?
Men jeg skal fortelle ham at det haster.
-Ok? -Si at det er ville tilstander her.
Hva er det som stinker?
Gammelt grillkjøtt. Fra helgen. Jeg glemte å ta det ut. I denne varmen.
Vil du ha?
Hva feiler det deg? Bli kvitt den dritten!
Hva tror du jeg skulle til å gjøre?
Hvordan var helgen?
Med datteren din, Emily?
-Bra. Veldig fredelig. -Ja?
Det er bra.
Faen.
Toni hadde rett. Kjøttet måtte ut.
Motbydelig.
Jo åpnere sinnet og nesen min ble, jo klarere ble det for meg
at jeg måtte få kroppen til å forsvinne.
En kvalmende erkjennelse.
Men gjort er gjort.
Jeg ville legge drapet bak meg så fort som mulig.
Første steg var å få den feite jævelen ut av bagasjerommet.
Selv den lengste veien begynner med et lite skritt.
Men hvis du tar hvert skritt med omhu, vil du ikke være utslitt til slutt.
Du vil være lettet.
Så for hvert skritt, fokuser på hva som definerer det skrittet.
Pust dypt inn
og pust ut.
Pust inn…
…og pust ut.
Pusten er hovedverktøyet for oppmerksomt nærvær.
Hvis vi fokuserer på den, kan vi redusere påvirkningen fra negative følelser.
Observer hensikten bak det du skal gjøre.
Så utfører du handlingen rolig og fokusert.
Faen.
Tommelen.
Jeg trengte Dragans tommel for å holde ham i live.
Tommelen var stempelet han brukte på viktige beskjeder til sine ansatte.
UAVHENGIG - SLAPP AV - HANDLING
Jeg trengte ikke ringfingeren, men jeg ville ikke etterlate noen spor.
Jeg elsker orden.
Jeg hadde fjernet alle spor
selv om jeg ikke måtte frykte juridiske konsekvenser.
Overvåkningsopptak fra innsjøen, båten.
Hvorfor dro dere?
Da Diemel dro, var det ingenting å filme. Det er helt rolig der.
Jeg ser uansett.
Ok. Ha det.
BARNEVAKTEN NY MELDING
NÅR KOMMER DU HJEM? BENNI SAVNER DEG OG JEG MÅ DRA!
Hvor er du, Dragan Sergowicz?
Jeg var tydeligvis en morder nå.
Ved å ikke gjøre noe.
Jeg lyttet til samvittigheten min.
Jeg lyttet en stund.
Nei.
Jeg hadde visst ingen problemer med det.
Ved å ikke gjøre noe, gjorde jeg noe bra for meg og Emily.
Moralsk sett var det nok prisverdig.
Jeg beskyttet tidsøya mi.
Jeg holdt løftet mitt til Katharina om å holde Emily unna Dragans verden.
Og slik det så ut,
trengte jeg aldri å bekymre meg om at Dragan forstyrret tidsøya mi igjen.
Faen!
Tekst: Anette Aardal