MINDFULNESS PENTRU ASASINI
Vă omor! Vă omor pe toți!
N-ați văzut nimic!
El e Dragan Sergowicz.
S-a ascuns imediat după crimă.
Iată o listă cu toate locurile unde credem
că ar putea fi.
Proprietățile sale, sedii de companie, adăposturi și altele.
El e Björn Diemel.
Avocatul lui.
Persoana căutată probabil îl va contacta.
Mă duc la vila de la lacul Bradower.
Lași costumul de baie acasă. Te duci la firma de avocatură.
Da? Ce e, Möller?
În legătură cu Björn Diemel. Nu vreau să fie o situație jenantă.
Nu e un conflict de interese.
Doar am studiat împreună.
Îl căutăm pe Dragan Sergowicz, nu pe Björn Diemel.
Da.
Am înțeles.
E totul în regulă, tată?
Totul e în regulă.
- Ce zici de o surpriză? - Da! Ador surprizele.
Atunci, trebuie să închizi ochii.
Apoi, voi spune cuvintele magice, iar tu vei primi surpriza promisă.
Ai grijă!
Surpriză!
Deschide ochii!
Tată, cuvintele magice!
Bine.
Hocus pocus, înghețată, cu vanilie sau ciocolată!
Poți încerca orice aromă vrei. Bine?
Tata revine în curând. Bine, scumpo? Pa!
„Hocus pocus”. Ce prostie e asta?
Parcă nu amestecai familia și afacerile.
Sau te-ai răzgândit?
Nu.
Bine.
Îți mulțumesc pentru ajutor, prietene.
Mă va ajuta să dispar.
Apoi, vă va anunța pe tine și pe ceilalți cum să vă ocupați de afacere. Da?
Asigură-te că urcă și micuța!
Ceva în mine se opunea vehement s-o urc pe Emily
în aceeași mașină cu psihopatul ăsta.
Șefu'!
Ai nevoie de apă?
E o călătorie scurtă. Hai, închide-l!
Închide-l!
Cum mă așteptam, n-am ajuns departe.
Dar, în starea mea conștientă, aveam un ritm cardiac de 30,
așa că am perceput oprirea inopinată ca pe un exercițiu legal.
- Dle Diemel! - Aripioare de pui, vă rog!
Nu, eu dau comenzile.
Coborâți, vă rog! Verificăm vehiculul.
Verificările sunt permise doar pe drumurile publice.
Dar sunteți pe rampa din parcare, deci suntem într-o clădire privată.
Mă puteți scuti de întocmirea unei plângeri disciplinare împotriva dv.
spunându-mi ce doriți.
Bine.
L-ați văzut pe Dragan Sergowicz?
Da, e în portbagaj.
Da?
Nu are loc în față cu fiica mea.
Da, dar scaunul pentru copii ar trebui pus în spate.
Nu, nu există vreo lege care să prevadă că fata mea trebuie să stea în spate.
Poți pune scaunul de copii în față,
cât timp airbagul pasagerului nu e un pericol pentru copil,
cum ar fi în cazul unei scoici.
Asta nu e scoică.
Aveți copii?
- Voiam să știu dacă… - Știți ce vreau eu?
Să-mi petrec timpul cu fiica mea.
Să fiu lăsat în pace de cine nu știe legea.
Și niște aripioare de pui.
E clar că nu primesc așa ceva de la dv. O zi bună!
Hai să mâncăm, bine?
Uite ce drăguț e, tati!
Ce moale e!
Grozav!
Plec în vacanță cu tata.
Tata e cel mai bun tati din lume.
Bună, dră Egmann!
- Bună, Björn! Ce mai faci? - Bine.
Dar sunt pe drum cu fiica mea.
I-am spus colegului tău tot ce nu știu.
Promit să nu te țin mult.
Dacă ajungi să vorbești cu clientul tău preferat azi,
te rog, spune-i că n-am mai avut niciodată un caz de crimă așa de ușor.
- Nu știu despre ce vorbești. - Nu de asta te-ai dus?
Nu. Am fost la birou pentru că fata mea voia să ne jucăm de-a avocații.
Tată, doar coloram.
Cum te joci de-a avocații?
Încurcând anchete și mințindu-ți cunoștințele?
Nicole, e și Emmi cu mine. Cum am spus, ne poate auzi.
Bună, Nicole!
Bună, Emily!
Spune-i să se predea, bine?
- Ne-ar scuti de probleme. - Bine. Scuze pentru probleme.
Eu și Emily încercăm să le evităm.
Bine, mai vorbim!
- Björn? - Ciao!
Tată, când ajungem?
În curând.
- Acum? - Da, în curând.
Acum?
- În curând. - Acum?
Și am ajuns.
Ura!
- Am ajuns. - Ura!
Tată, ce se aude?
E lucrul lui tati.
Tata are ceva de lucru în portbagaj.
Tată, lucrul nu e bun.
Întâi o insulă temporală, apoi lucrul. Haide!
Haide, tată!
Întâi insula, apoi lucrul.
Tată! Vino încoace!
Tata e cel mai bun tati din lume.
Alo? Alo!
Alo! Avocatule!
Haide, tată!
Stresul pe care ni-l provocăm vine dintr-o viziune deformată a libertății.
Libertatea nu înseamnă să poți face ce vrei.
De ce nu?
Presupunerea că trebuie mereu să facem ceva
e principala cauză a stresului.
Doar după ce interiorizezi
că nu e nevoie să faci ce nu vrei să faci…
Doar atunci ești liber.
Tată!
Vino încoace!
A trebuit să merg la un seminar de conștientizare ca să înțeleg
un lucru pe care fiica mea îl intuise singură.
Că trebuie să-ți aperi insula temporală de orice intrus.
- Avocatule! - Tată!
Deschide!
Vino acum!
Nu e nevoie să fac ce nu vreau.
- Tată! - Sunt liber.
Alo!
Ura! Da!
Haide, tată!
Tot restul zilei, portbagajul cu Dragan a fost la ani-lumină distanță.
În timp ce o dădeam pe Emily cu cremă solară,
în portbagajul lui Dragan erau vreo 57,3 grade Celsius.
După o oră, în portbagaj s-a făcut și mai cald.
Iar Dragan ar fi încercat să-și mențină temperatura stabilă prin transpirație.
Vasele de sânge i s-au lărgit
pentru a elibera căldura prin intensificarea circulației.
Până după-amiază, circulația lui Dragan sigur mergea la maximum
și, imediat după aceea, tot sistemul cardiovascular a cedat.
Probabil cam în momentul când eu și Emily am trimis barca pe lac.
Când am culcat-o pe Emily, probabil că Dragan era deja mort.
O zi grozavă pentru mine și fiica mea.
Pentru Dragan, a fost ultima.
FERICIRE
Ironia era că a murit de epuizare ca rezultat al zilei mele de relaxare.
Tată, trezirea!
Lacul încă e acolo!
Uite, tată, un corb.
Corbul vrea să luăm micul-dejun.
- Putem să înotăm din nou? - Să înotăm din nou?
- Da. - Absolut.
Sigur că înotăm din nou.
Ce zici de înghețată la micul-dejun?
- Da! - Dar nu-i spune mamei!
Bine.
Tată, ce e mirosul ăsta ciudat?
Da, e…
de la lucrul meu din portbagaj.
Poți să scapi de el?
Mai târziu, scumpo.
Promit.
- Momentan, deschidem geamul. - Bine.
APELURI PIERDUTE - FIRMĂ, DR. DRESEN, TONI, NECUNOSCUT, NICOLE
Dle Diemel, Bregenz la telefon.
Sunt copleșită cu apeluri despre clientul dumitale.
Salut, avocatule, sunt Toni. Sună-mă imediat înapoi!
Bună, Björn! Tot Nicole.
Data trecută n-am putut vorbi pe îndelete. Dar mai am câteva întrebări.
Sunt dra Thewes de la ziarul local.
Aș vrea să vă pun câteva întrebări despre Dragan Sergowicz.
Ce e cu tine? Sună-mă sau vei regreta!
Nu te sun dacă-mi vorbești așa.
Bună!
Deci? Bună! Unu, doi, trei și sus!
Ești grea. Ai mai crescut?
Da, am crescut.
- Cum a fost? - Bine.
Da? A fost bine?
- Da. - Cât de bine?
A fost grozav. Am înotat și am văzut pești.
Și un corb negru.
- Ți-a plăcut? - Da.
- Ți-a lipsit mama? - Nu.
- A fost bine doar cu tata? - Da.
- Vrei mai des? - Da.
- Serios? Vrei să te joci? - Da, mă duc să mă joc.
Bine.
Mersi.
Vrei o cafea?
Da, de ce nu?
Niciodată nu a trebuit să mă descotorosesc de un cadavru.
Știu că Dragan făcuse des asta.
Problema era că Dragan era problema.
Drace! Toni!
Björn!
Salut!
- Nu mai răspunzi la telefon? - Ba da.
Dar sunt sigur că înțelegi că am multe pe cap acum.
Tyson!
Ce naiba?
Crezi că n-avem nimic de făcut? De asta e nevoie de Dragan.
Deci, unde este?
Sincer, Toni, e treaba mea să nu spun nimănui.
Bine.
Dar a mers bine?
Da. E într-un loc sigur.
- Fără instrucțiuni? Nimic de transmis? - Nu. Totul va merge conform planului.
E război. Boris e supărat, iar tu te relaxezi.
Nimeni nu se relaxează. Dragan e atent.
Din fericire. Toni, faci ceva cu câinele?
Boris e supărat că i-a fost ucis omul. Trebuie să reacționăm.
Bine, dar nu-i pot da un ultimatum, nu-i așa?
Dar îi voi transmite cu drag că e urgent.
- Bine? - Spune-i că se petrec multe aici!
Ce miroase așa de urât?
Carnea pentru grătar s-a stricat. Am uitat s-o arunc. Pe căldura asta.
Vrei și tu?
Ce e cu tine? Aruncă gunoiul ăla!
Ce crezi că voiam să fac?
Cum a fost în weekend?
Cu fiica ta, Emily?
- Bine. Foarte plăcut. - Da?
Drăguț.
Futu-i!
Toni avea dreptate. Carnea trebuia să dispară.
Dezgustător!
Cu cât mi se limpezeau mintea și nasul, cu atât devenea mai clar
că trebuia să mă descotorosesc de el cu totul.
O realizare revoltătoare.
Dar ce-i făcut e bun făcut.
Voiam să uit de crima asta cât mai curând posibil.
Primul pas era să-l scot pe grăsanul nenorocit din portbagaj.
Până și cel mai lung drum începe cu un pas mic.
Dar, dacă faci conștient fiecare pas,
nu vei fi epuizat la sfârșit.
Vei fi ușurat.
Cu fiecare pas, concentrează-te pe ce definește acel pas!
Acum inspiri adânc
și expiri.
Inspiri…
și expiri.
Respirația este unealta principală a conștientizării.
Dacă ne concentrăm pe asta, putem reduce influența emoțiilor negative.
Observi intenția din spatele acțiunii pe care urmează s-o faci.
Apoi execuți acțiunea cu calm și cu concentrare.
Drace!
Degetul mare.
Aveam nevoie de degetul lui Dragan ca să-l țin în viață.
Degetul mare era ștampila
cu care semna mesajele importante către angajați.
INDEPENDENT - ACȚIUNE
Nu-mi trebuia degetul inelar.
Dar nu voiam să las o pistă la locul crimei.
Mie îmi place ordinea.
Aș fi scăpat de orice urmă,
chiar dacă nu m-aș fi temut de consecințele legale.
Înregistrări de la lac. De pe barcă.
De ce ați plecat?
După ce a plecat Diemel, nu mai era nimic de filmat.
Nu e nimic acolo.
Mă uit oricum.
Bine. La revedere!
TINI - BONĂ MESAJ NOU
CÂND VENIȚI ACASĂ? LUI BENNI ÎI E DOR DE DV. ȘI TREBUIE SĂ PLEC!
Unde ești, Dragan Sergowicz?
Evident, devenisem criminal.
Fiindcă nu acționasem.
Mi-am ascultat conștiința, ca să văd ce avea de spus.
Am ascultat o vreme.
Nu.
Nu, se pare că nu consideram că era o problemă.
Fiindcă nu acționasem, făcusem ceva bun pentru mine și Emily.
Deci, moral vorbind, probabil fusese ceva lăudabil.
Mi-am protejat insula temporală.
Mi-am ținut promisiunea față de Katharina, mi-am ținut fata departe de Dragan.
Și, din ce se preconiza,
măcar n-aveam să-mi mai fac griji că Dragan avea să mă deranjeze.
Băga-mi-aș!
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă