ВБИВАЙТЕ УСВІДОМЛЕНО
Я повбиваю вас! Я повбиваю усіх!
Ви нічого не бачили!
Це Драґан Зерґович.
Він заліг на дно відразу після злочину.
Ось список усіх місць, про які нам відомо,
де він може бути.
Його будинки, приміщення компаній, безпечні гавані і так далі.
Це Бйорн Дімель.
Його адвокат.
Розшукуваний імовірно зв'яжеться з ним.
Я поїду на віллу на озері Брадовер.
Залиш купальник вдома. Ти йдеш до адвокатської фірми.
Так? Що таке, Меллере?
Швидко про Бйорна Дімеля.
Не хочу, щоб ти опинилася в незручній ситуації.
Ніякого конфлікту інтересів.
Ми просто вчилися разом.
І ми шукаємо Драґана Зерґовича, а не Бйорна Дімеля.
Так.
Зрозумів.
Усе добре, татку?
Все добре.
-Як щодо маленького сюрпризу? -Ура! Люблю сюрпризи.
Тоді тобі треба зараз заплющити очі.
А тоді я скажу чарівні слова і ти отримаєш сюрприз.
Обережно.
Сюрприз.
Відкривай очі.
Тату, чарівні слова!
А, точно.
Абракадабра, морозива лавка!
Можеш спробувати будь-який смак. Гаразд?
Тато скоро повернеться. Добренько?
«Абракадабра». Що це за лайно?
Хіба ти не казав розділяти сім'ю і роботу?
Чи твій план змінився?
Ні.
Гаразд.
Дякую за допомогу, друже.
Він допоможе мені зникнути.
А потім скаже тобі та іншим через газету, як підтримувати бізнес. Добре?
І дивися, щоб мала сіла.
Щось усередині мене категорично протестувало садити Емілі
в ту саму машину, куди залазив цей псих.
Босе?
Тобі треба там вода?
Там недовго їхати. Закривай.
Закривай.
Як і очікувалося, далеко я не заїхав.
Але в моєму усвідомленому настрої, пульс у стані спокою був 30
і я бачив незаплановану зупинку, як приємну юридичну вправу.
-Містере Дімелю. -Нагетси, будь ласка.
Ні, я роздаю накази.
Прошу вийти. Загальна перевірка авто.
Загальні перевірки дозволено лише на дорогах загального користування.
Але ви на моєму в'їзді в паркінг, тож ми на приватній власності.
Можете не змушувати мене писати дисциплінарну скаргу проти вас,
а просто сказати, чого хочете.
Гаразд.
Ви бачили Драґана Зерґовича?
Так, він у багажнику.
Он як?
Спереду немає місця, тут дочка.
Так, але ваше дитяче крісло має бути позаду.
Ні, жодними правилами не передбачено, що моя дитина має сидіти позаду.
Дитяче крісло може бути спереду,
якщо подушка безпеки пасажира не загрожує дитині,
як у випадку з кріслом немовляти.
Це не немовля.
У вас є діти?
-Я просто хотів знати, чи… -Знаєте, чого я хочу?
Трохи часу наодинці з дочкою.
Без поліцейського, який не знає законів.
І з курячими нагетсами.
Тут я цього точно не отримаю. Гарного дня.
Поїхали їсти, так?
Нічого собі. Дивися, який він милий, тату.
Пухнастик.
Круто!
Я їду відпочивати з татом.
Тато найкращий у світі.
Вітаю, фрау Еґманн.
-Привіт, Бйорне. Як справи? -Добре.
Але я в дорозі з донькою.
Я сказав твоєму колезі все, чого не знаю.
Я коротко.
Якщо ти будеш говорити сьогодні зі своїм улюбленим клієнтом,
передай йому, що нам ніколи не було легше розкрити справу про вбивство.
-Не розумію, про що ти. -Ти не тому заходив в офіс?
Ні. Я був в офісі, бо моя дочка хотіла пограти в адвокатів.
Я просто розмальовувала.
Як грати адвокатів?
Перешкоджати розслідуванню і брехати старим знайомим?
Ніколь. Як я сказав, Еммі зі мною і вона нас чує.
Привіт, Ніколь.
Привіт, Емілі.
То скажи йому, що він має здатися, гаразд?
-Це врятує нас від проблем. -Добре. Вибач за проблеми.
Ми з Емілі намагаємося цього уникнути.
До зустрічі.
-Бйорне? -Чао.
Тату, коли ми приїдемо?
Скоро.
-Зараз? -Так, скоро.
Зараз?
-Скоро. -Зараз?
І ось ми приїхали.
Юху!
-Ми на місці. -Ура!
Тату, що це таке?
Це робота.
У тата ще є робота в багажнику.
Тату, робота погана.
Спершу острівці часу, а потім робота. Давай!
Ходімо, тату!
Спочатку острівці, потім робота.
Тату! Ходи сюди!
Тато найкращий у світі.
Агов? Агов!
Гей! Адвокате!
Тату, ходи!
Більшість стресу, який ми собі створюємо,
походить від абсолютно спотвореного погляду на свободу.
Свобода не означає робити те, що хочеш.
А що з цим не так?
Припущення, що ми постійно маємо щось робити —
головна причина стресу.
Лише коли ви засвоїте,
що вам не треба робити те, що ви не хочете робити…
Тільки тоді ви вільний.
Татку!
Ходи сюди!
Я мусив пройти семінар з усвідомленості, щоб зрозуміти те,
що моя дочка завжди розуміла інтуїтивно.
Що ти маєш захищати свої острівці часу від всіх зловмисників.
-Адвокате! -Тату!
Відкривай!
Ну ходімо вже!
Я не маю робити те, що не хочу.
-Тату! -Я вільний.
Агов!
Юху! Так!
Ходімо, тату!
До кінця дня багажник з Драґаном був на відстані світлових років.
Поки я мазав Емілі кремом з SPF 50,
багажник Драґана нагрівся до 57,3 градуса.
Через годину багажник був вдвічі гарячішим.
І Драґан намагався підтримувати
стабільну температуру рясним потовиділенням.
Кровоносні судини розширилися,
щоб вивільнити тепло через посилений кровообіг.
До обіду кровообіг Драґана мав би дійти до піка,
і відразу після цього серцево-судинна система, певно, рухнула.
Можливо, коли ми з Емілі пускали човник на озеро.
І коли я вклав Емілі спати, Драґан, мабуть, був уже мертвий.
Це був чудовий день для нас із дочкою.
Для Драґана він був останнім.
ЩАСТЯ
Іронія в тому, що він помер від перегрівання
внаслідок мого усвідомленого відпочинку.
Тату, вставай!
Озеро досі там!
Дивися, тату, ворон.
Ворон хоче, щоб ми поснідали.
-Може, знову поплаваємо? -Знову плавати?
-Так. -Аякже.
Звісно, ми знову поплаваємо.
А як щодо морозива на сніданок?
-Ура! -Але не кажи мамі.
Гаразд.
Тату, що це за дивний запах?
Так, це…
Це моя робота в багажнику.
Ти можеш її позбутися?
Пізніше, сонечко.
Обіцяю.
-Поки що відчинимо вікно. -Добре.
ПРОПУЩЕНІ ДЗВІНКИ — ФІРМА, Д-Р ДРЕЗЕН, ТОНІ, НЕВІДОМИЙ, НІКОЛЬ ЕҐМАНН
Містере Дімелю, це Бреґенц.
Я тону у дзвінках щодо вашого клієнта.
Адвокате, це Тоні. Негайно передзвони.
Привіт, Бйорне. Знову Ніколь.
Минулого разу ми не змогли вільно поговорити.
Але в мене ще є питання.
Це фрау Тевес з місцевої газети.
Я хочу поставити кілька питань щодо Драґана Зерґовича.
Що з тобою таке? Передзвони, інакше пошкодуєш!
Точно не таким тоном.
Привіт!
Ну що? Привіт! Один, два, три і вперед!
Ого, яка важка. Ти виросла?
Так, я доросла.
-Як усе пройшло? -Добре.
Так? Добре?
-Так. -Як добре?
Прекрасно. Ми купалися, там були риби.
І чорний ворон.
-Тобі сподобалося? -Так.
-Ти сумувала за мамою? -Ні.
-Наодинці з татом було добре? -Так.
-Хочеш так частіше? -Так.
-Справді? Хочеш пограти? -Так, я піду пограю.
Добре.
Дякую.
Хочеш кави?
Так, чому б ні.
Я ще ніколи не переймався тим, як позбутися тіла.
Я знаю, що Драґан часто це робив.
Але проблема в тому, що Драґан проблема.
Чорт. Тоні.
Бйорне!
Привіт.
-Ти більше не береш трубку? -Беру.
Але я певен, ти можеш зрозуміти, що в мене зараз купа справ.
Тайсон!
Якого біса?
Гадаєш, нам нічого робити? Тому нам потрібен Драґан.
То де він?
Якщо чесно, Тоні, моя робота — нікому не казати.
Ясно.
Але все пройшло добре?
Так. Він у безпечному місці.
-Інструкцій немає? Нічого не скажеш? -Ні. Усе буде, як домовлялися.
Там війна. Борис злий, а ти собі розслабляєшся.
Ніхто не розслабляється. Драґан обережний.
На щастя. Тоні, можеш щось зробити з собакою?
Скажи, що Борис лютує, що його хлопця вбили. Треба реагувати.
Гаразд, але я не можу ставити йому ультиматуми.
Я з радістю передам, що це терміново.
-Гаразд? -Скажи йому, що тут божевільня.
Що так смердить?
Старе м'ясо для барбекю. З вихідних. Я забув його вийняти. У таку спеку.
Хочеш кусок?
Що з тобою таке? Викинь те лайно!
А що я, по-твоєму, збирався робити?
Як твої вихідні?
З дочкою Емілі?
-Добре. Дуже спокійно. -Так?
Це добре.
Трясця.
Тоні мав рацію. М'яса треба було нарешті позбутися.
Фу.
Чим ясніше ставав мій розум і ніс, тим ясніше мені було,
що я мав зробити так, щоб тіло зникло повністю.
Бридке усвідомлення.
Але, що зроблено, те зроблено.
Я хотів залишити це вбивство позаду якомога швидше.
Першим кроком було дістати цього кабана з багажника.
Навіть найдовший шлях починається з маленького кроку.
Але якщо робити кожен крок усвідомлено,
ви не виснажитеся до кінця.
Ви відчуєте полегшення.
Тож з кожним кроком сфокусуйтеся на тому, що визначає цей крок.
Тепер глибоко вдихніть
і видихніть.
Вдихніть…
І видихніть.
Дихання — головний інструмент усвідомленості.
Якщо зосередимося на ньому, можемо зменшити вплив негативних емоцій.
Спостерігайте за наміром, який стоїть за вашими діями.
Тоді виконуйте дію спокійно і зосереджено.
Чорт.
Великий палець.
Мені потрібен був великий палець Драґана, щоб підтримувати його життя.
Його палець був печаткою,
якою він підписував важливі повідомлення працівникам.
НЕЗАЛЕЖНІСТЬ — СПОКІЙ — ДІЯ
Його безіменний палець мені не треба.
Але я не хотів лишати зачіпку на місці злочину.
Я люблю порядок.
Я б позбувся кожного сліду,
навіть якби я не мав боятися правових наслідків.
Запис з камери з озера. З човна.
Чому ви пішли?
Щойно Дімель пішов, знімати не було чого.
Там все спокійно.
Я все одно гляну.
Гаразд. Бувай.
ТІНІ — НЯНЯ НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
КОЛИ ВИ ПОВЕРНЕТЕСЯ ДОДОМУ? БЕННІ СКУЧАЄ І МЕНІ ПОРА ЙТИ!!!
Де ж ти, Драґане Зерґовичу?
Очевидно, тепер я був вбивцею.
Через бездіяльність.
Я слухав свою свідомість щоб почути, що вона скаже.
Я довго слухав.
Ні.
Ні, схоже, я не бачив у цьому проблеми.
Бездіяльністю, я зробив щось добре для мене та Емілі.
З моральної точки зору це, мабуть, похвально.
Я захистив свій острівець часу.
Я дотримав обіцянку Катаріні тримати Емілі подалі від світу Драґана.
Судячи з усього,
принаймні я більше ніколи не хвилюватимуся,
що Драґан порушить мої острівці часу.
Бляха!
Переклад субтитрів: Валерія Балаушко