Te omor, ticălosule!
Nu e nicio dovadă că Dragan mai trăiește! Hei! Nu mă atingeți!
Cred că s-a terminat acum.
MINDFULNESS PENTRU ASASINI
Bună, tati!
Salut! Ce mai faci?
Tati, de ce nu vii la zoo cu noi?
Din păcate, tata are de lucru. Ce porcărie!
Nu îl poți lăsa iar în mașină?
De data asta, mă tem că nu. Dar voi termina repede, bine? Promit.
- Apoi ne așteaptă altă insulă temporală. - Bine, tati. Te iubesc.
Și eu te iubesc. Mult.
- Distracție plăcută! - Pa!
Existau mai multe motive pentru care nu puteam să stau cu Emily.
Fiecare avea un nume,
iar eu eram aici din cauza lor.
Primul pas spre o soluție bună
e să ai o problemă.
Multe soluții bune dau greș
pentru că nu au o problemă pe măsură.
Al doilea pas e să eviți
să cauți o singură soluție la o problemă.
Există nenumărate soluții la orice problemă.
Soluția corectă
te va găsi.
Și dacă nu pot aștepta?
Încerci următorul exercițiu.
Ridică-te, te rog!
Te plimbi. Fizic, dar și mintal.
Îți inviți problemele să te acompanieze.
Și aștepți până când problema îți spune de ce are nevoie ca să dispară.
Du-mă la șefu'!
Prefer să nu. Pentru că atunci ai afla că Dragan e mort.
Fă-mă pe mine șef!
Interesantă idee, dar, dacă ajungi tu șef, mă omori.
Atunci, mă omori tu.
Du-mă la Dragan!
Am altă opțiune?
Da. Mă omori.
Mai e vreo opțiune?
Dacă mă întrebi pe mine…
omorul e soluția tuturor problemelor tale.
Problema e că nu sunt un criminal.
Pe cine păcălești, dle avocat?
Problema mea cu tine
e că nu-mi dau seama cât de mare e problema mea cu tine.
Dar măcar nu vrei să mă omori.
Ai putea să-mi spui adevărul.
Ăsta e ultimul sfat
pe care i l-aș da unui client care a băgat pe cineva în tocător.
Cât despre mine, ai putea…
Nu, Nicole, sigur nu te voi omorî.
Ai putea să mă ignori.
Nu-s un pericol direct pentru tine.
Scuze, dar n-am terminat un curs de 12 săptămâni de conștientizare
ca să evit orice conflict.
Atunci, denunță-mă!
Nu. Ar fi prea multă bătaie de cap.
SUNĂ-MĂ!
Ar trebui să verific fiecare apel și mesaj din cauza ta.
Și aș fi în centrul anchetei.
Nu, mersi!
Bine, atunci șantajează-mă și amenință că mă denunți!
Nu. Nu ar fi suficient.
Ai pus-o pe Emily în pericol.
De fapt, probabil că te voi…
Ce mama mă-sii?
Ce naiba! Ce ați făcut?
Mi-ați distrus drona!
Da, mă hărțuiați cu ea.
Ce idee tâmpită, să urmărești oameni cu chestia asta enervantă.
E un cadou pentru fiul meu. Unde altundeva să testez drona?
Într-o zonă pietonală?
Are cameră?
M-ați filmat?
Sigur că nu.
Am transmis imaginile în direct pe telefonul meu.
Dar n-am înregistrat.
- Cât a costat chestia aia? - 400 de euro.
Era la ofertă.
Pe viitor, nu o testați pe străini!
Nu se știe pe cine ați putea deranja.
Poate ar trebui să-i omor pe toți.
AVOCAT
DE LA MINE
PÂNĂ LA NOI ORDINE DACĂ PROBLEMĂ
- Salut, avocatule! - Salut!
Dragan a stabilit o întâlnire a secunzilor pentru diseară.
- Ziare pentru toți. - Întâlnire a secunzilor.
Bine. Îi anunț eu pe ceilalți.
Stai așa! Și Toni?
Mai ales Toni.
Bine.
Toni?
Nu-l privi în ochi! Se crede amenințat.
Deci, Klaus? Ai vreo informație pentru mine?
PROCES DE IDENTIFICARE RĂMĂȘIȚE UMANE
Presupunem că restul arată așa.
Ar fi foarte, foarte trist.
CA PEȘTELE ÎN APĂ GRĂDINIȚĂ
Aceștia erau.
Secunzii lui Dragan.
Managerii regionali.
Walter, fost soldat profesionist, se ocupă de traficul de arme.
Stanislav, responsabil de contrabanda de bunuri, de bani și de oameni.
Carla, fostă prostituată, responsabilă de prostituție.
Toni, droguri, intimidare și bani de protecție.
Și, cel mai recent,
Sascha, grădinițe.
Voiam să-i aduc de partea mea și să-l izolăm pe Toni.
Dragan vă mulțumește tuturor
că ați venit aici așa din scurt.
Din motive pe care le știm, nu poate fi prezent.
Deși i-ar fi plăcut foarte mult.
Măcar ca să vă vadă stând pe scaunele astea.
Nici eu nu înțeleg. O întâlnire a secunzilor într-o grădiniță?
Știi tu vreun loc mai bun, nesupravegheat de polițiști?
E logic ce spune.
Bine.
Dragan are multe să vă spună. Să începem cu asta!
Salutări din bucătăria lui Dragan!
- Ce e asta? - Mâncare de suflet, Toni.
Ce bună e!
Dacă vrei să se simtă toți bine, mai puțin unul,
folosești o metodă simplă.
Hărțuirea.
- Nu-mi trebuie rahatul ăsta. - Nouă, da.
Crochetele de pește sunt amintiri din copilărie.
Bine, Toni.
Dacă nu ți-e foame, poți să-mi aduci servieta cu ordinele.
Delicioase!
Au gust bun? Da?
Bine.
- Toni, dacă tu nu vrei… - Delicios!
Hei!
Mă tem că e servieta greșită. Cea corectă e la ușa dinspre grădină.
Glumeam. Nu te ridica! E geanta potrivită.
Nicio pistă momentan.
Nu referitoare la proprietarul degetului.
Cred că s-au descotorosit de el undeva.
E posibil să nu fi ajuns departe.
Scafandri?
Da.
Bine.
Möller?
Chiar nicio urmă că ar fi fost și altcineva în casă, în afară de Diemel?
Ba da.
A venit cu fiica lui, doar știi.
Mersi!
Bine.
După cum știți, s-au întâmplat câteva lucruri de vineri,
care ar putea fi considerate o întrerupere a activității obișnuite.
A început cu ambuscada asupra lui Dragan și Sascha.
Moartea lui Murat.
Grenada din casa fostei mele recepționere.
Distrugerea mașinii mele de serviciu și atentatul la viața mea.
E mâna lui Boris în toate.
Dragan va rezolva treaba cu Boris.
Doar Dragan. Prin mine.
E clar?
Afacerile vor continua ca de obicei.
Am ordine personale de la Dragan.
Unul pentru noi toți. Și câte unul pentru fiecare în parte.
Îl citesc pe cel pentru toți.
„Nicio grijă. Continuați ca de obicei.
Alaltăieri.
Grădiniță. Preluată.
Toate întrebările.
Pentru avocat.”
Bine.
Carla.
Stani.
Sugerez ca fiecare să-și dea mesajul vecinului din dreapta,
ca el să-l citească cu voce tare, bine?
Așa putem auzi cu toții ce are de spus Dragan fiecăruia dintre noi.
Toni, începi tu.
„Sascha. Devine. Secund.
Pentru serviciul îndelungat, va deveni șeful grădiniței Ca peștele…
în apă.”
De asta suntem aici?
Toni, înainte să răspundem la toate întrebările,
hai să citim toate mesajele întâi, bine?
Mersi. Carla!
„Ciocul mic.
Termină.
Doi. Când ii găsești pe cei responsabili.
Tu. Interoghezi.”
Stani!
„Nu se face bordelul. La grădiniță. În alt loc.”
„În curând instrucțiuni. De la avocat.”
Atât.
„Protecția. Secunzilor.”
Avocatul. Rămâne.
Purtător cuvânt.
Când avocatul. Spune ceva.
Mesajul. De la. Mine.
Bine.
- Și cum rămâne cu Boris? - Adică?
Murat a aflat că Boris vrea să-mi preia teritoriul.
Nu se va opri. De asta suntem aici.
- Ordinele legate de asta? - Nu, de asta am întrebat!
Carla, ordinele lui Toni?
„Ciocul mic. Termină.”
- Bine. Alte întrebări? - Deci bordelul nu va fi aici?
Nu, șeful de la autorizații are doi copii la grădiniță.
Dacă o închidem,
sigur nu am obține autorizație de renovare.
Dar probabil e deschis la solicitarea altor locații.
De cum sunt implicați propriii copii,
oamenii pot fi manipulați mult mai ușor.
De asta vrea Dragan să transforme acest loc și alte locații viitoare
într-o ramură de afaceri independentă.
Și la conducere ar trebui să fie cineva priceput.
Sascha.
Mai sunt locuri libere? Mai am câțiva copii.
Cu câteva femei.
Și micuții Nataschei au nevoie de locuri.
Știu.
Grozav. Dacă am răspuns la toate întrebările…
Mai am o întrebare.
Cât crezi că poți să-ți bați joc de noi?
Polițiștii au găsit degetul lui Dragan.
Nenorocitul ăsta vrea să ne ducă de nas.
Drace!
De ce ne arăți acum informația asta importantă?
Voiam să văd ce alte prostii mai inventezi.
Haide!
Explică asta!
Da.
Da, e adevărat.
Toni are dreptate.
Cel puțin referitor…
la degetul găsit de poliție, pe care se află inelul lui Dragan.
Da, inelul lui.
Dar sigur că nu e degetul lui.
Lasă prostiile!
Dragan a trebuit să se ascundă
pentru că, din păcate, e cercetat pentru omor din culpă.
Există exact trei căi de a pune capăt unei asemenea anchete.
În primul rând, condamnarea. Dragan n-a vrut asta.
Sau respingerea acuzațiilor.
Nicio șansă, cu toate clipurile alea.
Ultima variantă:
moartea suspectului.
Dacă poliția a găsit un deget cu inelul lui Dragan lângă lac,
înseamnă că Dragan a vrut să fie găsit, idiotule!
Doamne!
La naiba!
E logic ce spune.
Și cum a reușit Dragan să-și scoată inelul de pe degetul gras?
Așa cum ți-ai băgat și tu nasul în fundul lui.
Cu entuziasm și cu o găleată de vaselină.
Te omor, ticălosule!
Nu e nicio dovadă că Dragan mai trăiește!
Oprește-te, Toni!
Nu mă atingeți!
Ce?
Calmează-te, Toni!
Polițiștii cred că e degetul lui Dragan.
Și nu există nicio dovadă că nu i l-ai tăiat tu.
Și nicio dovadă că Dragan mai e în viață.
Dragan e mort!
Iar tu, șobolan ce ești, ai ceva de-a face cu asta.
Cred că s-a terminat acum.
Există dovezi.
M-a sunat Dragan. De dimineață.
Minți!
Mă faci mincinos?
Va veni și timpul tău, avocatule.
A mers destul de bine pentru o întâlnire a secunzilor, nu?
Mai am ceva să vă arăt.
- Bună! - Bună!
Nu ne-am mai văzut de mult.
Da. De prea mult timp.
- Mă tem că Björn nu e aici. - Da, eu voiam să vorbesc cu Emily.
Cu Emmi? De ce?
Din cauza anchetei noastre, trebuie s-o interogăm.
M-am gândit că putem evita s-o ducem la secție.
S-o interogați? Despre?
Lacul unde a mers cu Björn în weekend
e în centrul anchetei noastre.
Voiam s-o întreb dacă a văzut ceva neobișnuit. Nimic nebunesc.
- Bine? - Nu.
Păcat! Credeam că putem rezolva asta între noi.
Fără citație de la procuratură.
Dar e-n regulă.
Ai grijă! Pa!
Stai!
De ce a trebuit să moară Murat?
Eu nu-s important. Sunt doar un comi…
Toni a aflat că Murat voia să vorbească.
Trebuia să vă omor pe tine și pe Murat în rezervație.
- Din păcate, nu ai venit. - L-aș fi omorât pentru „din păcate”.
Pe el și pe Toni.
Eu zic să mergem la clubul lui de noapte și să-l executăm.
Boris îi va face asta lui Toni.
Ca să nu se ajungă la un război între bande,
trebuie să i-l predăm pe trădător.
Iar noi vom face asta…
Dragan vă poate explica mai bine.
Bună, Emily!
- Bună! - Bună!
Am auzit că l-ai pierdut pe al tău.
Plappi!
Mama ta a spus că aș putea să te întreb câte ceva.
Se poate?
Recent, te-ai dus la un lac cu tatăl tău, nu?
Mai era cineva acolo în afară de voi?
- Plappi! - Desigur.
Altcineva?
Poate un bărbat?
Nu.
Ai mai observat ceva? Ceva deosebit?
Sau amuzant? Sau…
Orice?
Tata avea mult de lucru în portbagaj,
dar acolo l-a lăsat.
Ce bine că a procedat așa, nu?
Bine. Pa, Emily!
Pa!
Bine.
Ai vorbit cu Dragan azi?
Ascultă!
Nu știu ce se petrece.
Și, sincer, nu vreau să știu.
Doar știu că ne e mai bine cu creierul tău
decât cu al lui Toni.
Te rog, nu mă întreba altceva!
Și nu te întreb nici eu.
Bine.
Tati?
Nu.
Eu sunt, mama.
Salut, avocatule!
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă