Jebemu!
Odmah otvori vrata, ti podmukla šupčino!
Riskirao sam posao zbog tebe!
Smjesta izađi, jebena kukavice!
Jedan.
Dva.
Tri!
UDAHNI, IZDAHNI, UBIJ
Toni.
Drago mi je što te vidim.
Pokušaj. Prosvirat ću ti mozak prije nego dođeš do vrata.
Slušaj, nemam puno vremena za razgovor, tako da…
Daj mi ono što mi pripada, a ja neću reći Draganu da si zeznuo.
Moram ti priznati, Björne.
Stvarno imaš muda.
Stvarno ne shvaćaš, zar ne?
Objasni mi.
Naravno.
Dragan je znao da će se u nekom trenutku morati sakriti.
Zajedno smo dali izraditi palac prije više od godinu dana.
U slučaju da moram potpisivati naredbe u njegovo ime.
Zašto ti to radiš?
Znaš da nas policija promatra?
Da mu nosim novine, mogao bih mu uzeti i kutiju cigareta
da ih može zamijeniti u zatvoru.
Kako primaš njegove naredbe?
Prepaid mobitelom, naravno.
Dobro.
Nazovi ga.
Odmah.
Kao da imam njegov broj!
On zove mene.
Čekat ćemo da nazove.
-To može potrajati danima. -Imam vremena.
Pa, imam posla.
Ne, nemaš!
Upomoć!
Ako imate subjektivni osjećaj
da sve postaje previše,
onda objektivno možda postoji vrlo jednostavan razlog za to.
Stvarno postaje malo previše za vas.
Kako će mi to pomoći?
Jednostavno je.
Ako je sve ionako previše,
pustite sve to subjektivno
i objektivno u svojim odgovornostima.
Puštanje je dobro. To ne znači da nešto napuštate.
Prepuštanje kontrole nad nečim ne znači izgubiti to.
Čarobna riječ je
delegiranje.
Predajte to nekome.
Možete vi to.
Hej, Siri.
Hej! Siri!
Zdravo.
Nazovi mi Saschu.
Oprosti, nisam razumjela.
Nazovi mi Saschu.
-Zovem Nataschu. -Ne.
Ne! Saschu!
Nazovi Saschu!
Saschu!
Oprosti, nisam razumjela.
Puding od riže u ponedjeljak.
Bolonjeze…
Odvjetniče, imam posla.
Hej, Sascha. Moraš me izvući odavde!
Što?
Moraš me izvući odavde!
Gdje si?
U hotelu!
Hotel!
-Gdje? -U mom stanu u hotelu!
Moraš me izvući odavde!
Slušaj. Ostani gdje jesi. Dolazim odmah.
Sjajno.
U redu.
Dosta mi je čekanja da mrtvac nazove.
Toni.
Činiš veliku pogrešku.
Kad Dragan sazna…
Dragan je mrtav.
Obojica to znamo.
Dobro, ti odluči kako će ovo ići.
Počnimo polako.
Prvo, želim znati
gdje si zakopao Draganovo tijelo.
Tebi govorim!
Toni, što se događa?
Pusti ga.
Baci nož!
Jebi se, frajeru.
I što sad, govno jedno?
Ima li koga?
Je li sve u redu?
Ispričavam se.
Vrati se!
O, Bože.
Da, da.
„Koga će prvog nazvati?” To si i ja mislim.
Policiju?
Ili svog šefa?
Ma nije važno
jer će njezin šef pozvati policiju.
Predlažem da pričekamo ovdje dok ne dođu.
Ali što ćeš im onda reći, Toni?
Začepi!
Dobro.
Onda bih rekao
da je sastanak završen.
Slažeš li se s tim?
Da.
I nećeš me upucati u glavu ako spustim nož?
Toni, policija će doći svaki čas.
Samo bi idiot to učinio.
Dobro.
Vidimo se, odvjetniče.
Sranje.
Je li sve u redu?
Da.
Idem provjeriti kako je sobarica.
-Dobro. -Ostani ovdje.
Vraćam se odmah.
Um se prečesto prepusti negativnim mislima
umjesto da se usredotoči na ono pozitivno.
No Breitner je rekao da postoji lijek.
Prema njemu, ne možeš biti zahvalan i negativan u isto vrijeme.
U tom trenutku bio sam zahvalan na kćeri
i profesionalnoj slobodi,
na Breitneru, Saschinoj podršci
i mojoj ne još potpuno prekinutoj vezi s Katharinom.
Zahvalan sam i na planu koji sam dojavio policajcima
koji bi sutra trebao eliminirati sve preostale probleme.
Morao sam dokazati Tonijevu krivnju i dostaviti ga Borisu.
A za to mi je trebao mamac.
Najbolji mamac bio je netko
s kime sam još imao nedovršenog posla.
Möller je bio policajac.
Policajci su državni službenici.
Inače razmišljaju racionalno.
Teže je manipulirati racionalnim nego iracionalnim ljudima.
Morali smo izazvati emocije u inače racionalnom Mölleru
da mu toliko pomute rasuđivanje
da s njime možemo što god želimo.
Dobro, maestro.
-Mislim da smo spremni. -Dobro. Hvala.
-Onda ću te nazvati. -Dobro.
Da, odvjetniče?
Hej, Sascha.
Znaš li gdje je Toni? Ne mogu do njega.
Nažalost, danas ga uopće nisam vidio.
Ali poznavajući njega, vjerojatno ševi Möllerovu žensku.
Ne preza ni pred čim, ha?
Naravno. Kao ni Möllerova ženska.
Kad god je Möller na dužnosti, oni se ševe u našem hotelu.
Domino, soba 77.
Dobro, nemojmo ih ometati. Vidimo se poslije, može?
Vidimo se.
Ako popuši ovo,
zbilja je idiot.
To mi daje nadu da će uspjeti.
Vidjet ćemo.
ZOVEM AGNIESZKA (ZEČICA)
Agnieszka je.
Žao mi je, ne mogu se javiti, ali ostavi…
Šupčino…
-Hej, Katharina. -Hej. Nicole Egmann jučer je bila ovdje.
Kako, molim?
-Što je htjela? -Razgovarati s Emmi, ne s tobom.
-U vezi s vikendom na jezeru. -Šališ se. Je li luda?
Zaprijetila je sudskim pozivom pa ponudila da je ispita kod kuće.
Što je htjela znati?
Je li još netko bio na jezeru, je li vidjela nešto neobično.
Emily je rekla neke stvari.
-Ali ništa zanimljivo za Nicole. -Dobro.
Mislim da ću morati reagirati.
Da, učini to.
Vidimo se uskoro? Bok.
Hej!
Ispričavam se.
Ljutnja je važna emocija.
Pokazuje nam da su naše granice prekoračene.
Ako drugi ne poštuju naše granice,
postajemo agresivni.
LJUTNJA
Važno je
kako ćemo se nositi s tom ljutnjom i agresijom.
Ljutnja nas često sprječava da jasno i racionalno razmišljamo
prilikom rješavanja problema.
Dobar dan. Govorna pošta Nicole Egmann.
Ljutnja nam zamagljuje rasuđivanje.
Toni? Odmah otvori vrata, ti podmukla šupčino!
Ne dajte joj prostora.
Toni!
Ili ćete se ponašati nepromišljeno.
Sve sam učinio za tebe, šupčino!
A ti mi uzimaš žensku?
To!
Riskirao sam posao zbog tebe!
Smjesta izađi, jebena kukavice!
To ne znači da ne trebate braniti svoje osobne granice.
Baš suprotno.
Ljutnju možete shvatiti kao znak da morate djelovati.
Ako ne otvoriš vrata na tri,
ubit ću tebe i tu drolju u krevetu!
Ali treba birati sredstva…
Jedan.
…prema načelima osviještenosti.
Dva. Tri!
Umjesto da se prepustite gnjevu.
Björne, zvao si me?
Moramo se suprotstaviti gnjevu
umjesto da ga poslušamo.
A onda djelovati smireno, svjesno i promišljeno.
Da, Nicole?
Da. Björne.
Uzvraćam poziv. Reci nešto.
Htio bih da se sutra sastanemo.
-Želiš se sastati sa mnom? -Privatno.
Mislim da je itekako vrijeme.
Da. Jedva čekam.
I ja.
Brojio si?
Spremnik mu je prazan.
Što…
Toni?
Bez brige.
Samo želimo razgovarati.
Što?
Gdje… Što se događa?
Objasnit ću ti situaciju, onda ćemo vidjeti što ćemo. Dobro?
Hej.
-Pitao sam je li to u redu. -Da.
Dobro.
Dakle, upravo si nezakonito ušao u hotelsku sobu.
Točno?
Ovaj, da.
Koristio si se svojim službenim oružjem
i ispraznio si cijeli spremnik u nepoznate goste hotela?
Ali gdje su Agnieszka i Toni?
-Ne znam za Tonija. Ali tvoja Agnieszka… -„Drolja”, kako si rekao.
Ubit ću tebe i tu drolju u krevetu!
U ovom je hotelu.
Da. Ali nekoliko katova niže.
Razgovara sa šefom agencije za casting.
Ako želiš, možemo je pozvati da dođe ovamo.
Ali ako Agnieszku ne zanima naša skrivena kamera,
prijateljski nastrojenog šefa policije možda hoće, zar ne?
Ionako će je morati pogledati
čim ovaj nevini, preslatki par
prijavi pokušaj ubojstva.
Da. Nije bitno kako gledaš na to, Mölleru.
Ja…
Nisam imao pojma…
U govnima si.
Dođi.
Razgovarajmo.
Dobro. Što želite?
Kao prvo, pažljivo slušaj…
Više nećeš ljudima dijeliti nikakve informacije.
Nikome.
Osim ako ti mi ne dopustimo da im kažeš.
Znaš što to znači.
Da.
Bravo.
Sad nazovi Tonija.
Zašto?
Recimo to ovako.
Posljednji poziv za okončanje dugogodišnje veze.
Što da mu kažem?
Reci mu…
Reci mu da naš dragi odvjetnik g. Diemel drži
čovjeka po imenu Malte u podrumu Walterove zaštitarske tvrtke.
I reci mu, iako g. Diemel nema pojma tko je Malte,
da će ga ispitivati za točno dva sata.
To je to.
-Koliko je dugo ovdje? -Došao je deset minuta prije tebe.
Poludio je jer nije znao za zatvorenika.
Rekao sam mu da nema zatvorenika
već samo neki idiot kojeg su dečki pokupili jer te pratio.
Onda je poludio. „Dragan mi je rekao da ga ispitam!”
Tad je postao nervozan.
Stalno je ispitivao je li Malte išta rekao.
Zatim je otišao u podrum.
Unatoč svjesnoj koncentraciji i svladavanju unutarnjeg otpora,
osjećao sam neku napetost u vezi s time
kako će se Toni riješiti Maltea.
Vrlo dobro. Sad otvorite oči.
Vaše tijelo ima mišiće
koji vode do trenutačnog, osviještenog opuštanja kad ih napnete.
Govorim o mišićima za smijanje.
Kad ste u napetoj situaciji,
nasmiješite se.
Osjetite kako to oslobađa napetost.
Nasmiješite se što češće možete
u sebi.
Pokušajte.
-Sad? -Da.
Dobro.
Zadržite to za sebe.
Možete to učiniti neprimjetno kad god trebate.
Pokazat ću vam.
Pazi što sam rekao.
Riješit će ga se jer je svjedok.
Ubit će ga.
Nasmiješite se u sebi.
Koja je šupčina zaključala vrata? Otvorite vrata!
-Mogu li ovako razgovarati s njim? -Da.
-Dodaje li ovo efekte? -Gore, ove ručice.
Bok, Toni.
Tko je to?
Ja sam nekoliko ljudi.
Mogao bih biti Malte.
Koji je pomalo ljut jer si ga upravo ubio.
Ili sam Murat, za čije si ubojstvo zadužio Maltea?
Ili sam Dragan kojeg si htio ubiti?
Kakvo je ovo sranje?
To nije sranje.
Ja sam tip čijoj si kćeri prijetio jer si htio vidjeti Dragana
i koji te zato neće odvesti Draganu,
nego nekome koji žudi da te vidi mnogo više.
Dosta ovog sranja!
Pusti me odavde ili ću te ubiti!
Hej, Toni, možda nisam raketni znanstvenik,
ali kako točno misliš ubiti Björna kad su vrata zaključana?
I mene bi to zanimalo.
Koliko glupi možete biti? Taj vas tip zajebava!
Dragan je mrtav!
Ah, da.
Ali, čekaj…
Kako nam je onda mrtvi Dragan naredio
da postavimo zamku i snimimo te kako ubijaš Maltea?
Snimili ste me?
Kao i Malteovo priznanje.
Pogledaj požarni alarm u kutu i lijepo se nasmiješi.
Ubit ću te, govno jedno!
Kad izađem odavde, mrtav si! Mrtav…
A sad?
Zasad ništa.
Sutra ima prilično neugodan sastanak.
Parkiraj ondje.
-Veži se za volan. -Učinio sam sve što ste tražili.
Zato te nagrađujemo. Ali ovo je jedini način.
Ma zaboravi.
U tom slučaju, dobit ćeš nagradu u mecima.
Dakle?
Nije bilo tako teško.
-Vidimo se. -Sretno, odvjetniče.
Dobar dan.
Želim vidjeti šefa.
Borise.
Ako si došao tražiti više vremena,
možeš guglati riječ „njet” i vidjeti što to znači.
Upravo suprotno, Borise.
Ali prije svega…
Želim ti zahvaliti.
Na čemu?
Što si održao svoju stranu dogovora
i uspjeli smo pronaći izdajnika bez problema.
Zahvalnost ne samo da olakšava osobi koja je pokazuje
već i osobi koja je prima.
U našem poslu nije uobičajeno zahvaljivati nekome.
Ali iz tvojih riječi zaključujem da imaš tog gada?
Da.
To je dobro.
Možeš ga sutra dostaviti?
Rado.
Kad i gdje?
Sutra u dva ujutro na parkiralištu gdje je sve ovo počelo.
Dobro.
Doći ćeš sam?
Ne, s časnicima.
A gad?
Taj je gad jedan od časnika.
Da, to sam i mislio.
Pametan si, Borise.
Poštedi me ulizivanja.
Ne zaboravi, odvjetniče.
Nakon te dostave odvest ćeš me k Draganu, jasno?
Da.
On se veseli tome.
I ja.
Primljeno. 71, kako vi stojite?
Još ništa. Skoro smo gotovi.
Primljeno.
-Bok. -Bok.
Voditelj operacija sluša.
Našli smo nešto.
Prijevod titlova: Dejan Rakar