Faen!
Åpne døren, din sleipe drittsekk!
Jeg risikerte jobben for deg!
Kom ut, din jævla feiging!
Én.
To.
Tre!
OPPMERKSOMT NÆRVÆR FOR MORDERE
Toni.
Hyggelig å se deg.
Prøv. Jeg setter en kule i hodet ditt før du når døren.
Jeg har ikke mye tid til å snakke, så…
Bare gi meg det som er mitt, så får ikke Dragan vite om tabben din.
Det skal du ha, Björn.
Du har virkelig baller.
Du forstår visst ingenting.
Så forklar det.
Ja.
Dragan visste han måtte gå i skjul på et tidspunkt.
Så vi lagde denne tommelen for over et år siden.
I tilfelle jeg må signere ordre i hans navn en dag.
Og hvorfor må du det?
Du vet at politiet følger med, ikke sant?
Om jeg tok med aviser, kan jeg like godt ta med sigaretter
så han kan bytte dem i fengsel.
Hvordan mottar du ordrene hans?
En forhåndsbetalt mobil, så klart.
Ok. Så ring ham.
Nå.
Som om jeg har nummeret hans! Han ringer meg.
-Da venter vi til han ringer. -Det kan ta dager!
Jeg har tid.
Jeg har ting å gjøre.
Nei, det har du ikke!
Hjelp!
Hvis du har en subjektiv følelse av at alt blir for mye,
kan det objektivt sett være en enkel grunn til det.
Det begynner å bli litt for mye for deg.
Ok, hvordan skal det hjelpe meg?
Det er enkelt.
Hvis alt uansett er for mye, gi slipp på det subjektivt.
Og objektivt når det gjelder ansvar.
Å slippe taket er bra. Det betyr ikke at du gir opp noe.
Å gi fra seg kontrollen betyr ikke å miste det.
Det magiske ordet er
delegering.
Gi det til noen.
Du klarer det.
Hei, Siri.
Hei! Siri!
Hei og hopp.
Ring Sascha nå.
Beklager, jeg forsto ikke.
Ring Sascha nå.
Jeg ringer
-Natascha. -Nei! Sascha!
Ring Sascha!
Beklager, jeg forsto ikke.
Rispudding på mandag.
Bolognese…
Jeg er opptatt, advokat.
Hei, Sascha. Du må få meg ut herfra!
Hva?
Du må få meg ut herfra!
Hvor er du?
På hotellet!
Hotell!
-Hvor? -Leiligheten min på hotellet!
Du må få meg ut herfra!
Bli der. Jeg kommer nå.
Fantastisk.
Greit.
Jeg er ferdig med å vente på en død mann.
Toni. Du begår en enorm feil.
-Når Dragan finner det ut… -Dragan er død. Det vet vi begge to.
Du bestemmer hvordan dette skal gå.
La oss begynne rolig.
Først vil jeg vite
hvor du begravde Dragans lik.
Jeg snakker til deg!
Toni, hva gjør du?
La ham gå.
-Legg bort kniven. -Faen ta deg.
Så hva nå, drittsekker?
Hallo?
Er alt i orden?
Unnskyld.
Kom tilbake!
Herregud.
Ja, "Hvem ringer hun først?" Det er det jeg tenker.
Politiet?
Eller sjefen?
Det spiller vel ingen rolle, for sjefen hennes ringer politiet.
Jeg foreslår at vi venter her til de dukker opp.
Men hva skal du si til dem, Toni?
Hold kjeft!
Ok.
Da vil jeg si
at vi avslutter møtet nå.
Er det greit?
Ja.
Og du skyter meg ikke i hodet hvis jeg legger ned kniven?
Toni, politiet er her når som helst.
Bare en idiot ville gjort det.
Ok.
Vi ses, advokat.
Faen.
Går det bra?
Ja
Jeg går ned og ser til hushjelpen.
-Ok. -Bli her.
Straks tilbake.
Hjernen lar seg altfor ofte påvirke av negative tanker
i stedet for å fokusere på de positive.
Men Breitner sa at det fantes en løsning.
Ifølge ham kan du ikke være takknemlig og negativ samtidig.
Der var jeg takknemlig for datteren min
og min profesjonelle frihet, for Breitner, Saschas støtte,
mitt ikke-helt-brutte-bånd til Katharina,
og takknemlig for planen jeg hadde kommunisert til offiserene
som burde eliminere alle gjenværende problemer i morgen.
Jeg måtte bevise Tonys skyld og levere ham til Boris.
Og til det trengte jeg lokkemat.
Den beste lokkematen var tilfeldigvis en
som jeg fortsatt hadde noe uoppgjort med.
Möller var politimann.
Politifolk er statsansatte. Og de tenker stort sett rasjonelt.
Det er vanskeligere å manipulere rasjonelle mennesker.
Vi måtte få frem en følelse i den typisk rasjonelle Möller
og svekke dømmekraften hans så vi kunne gjøre hva vi ville med ham.
Ok, maestro.
-Jeg tror vi er klare. -Ok. Takk.
-Da ringer jeg deg nå, ok? -Ok.
Skjer, advokat?
Hei, Sascha.
Vet du hvor Toni er? Han svarer ikke.
Beklager, jeg har ikke sett ham i dag.
Men kjenner jeg ham, knuller han nok dama til Möller.
-Han viker ikke for noe, hva? -Nei. Og ikke dama til Möller heller.
Når Möller er på vakt, har de seg på hotellet vårt.
Domino, suite 77.
Ok, la oss ikke forstyrre dem. Vi ses senere, ok?
Ses senere.
Hvis han faller for dette, er han virkelig en idiot.
-Det gir meg håp om at det vil funke. -Vi får se.
Det er Agnieszka. Jeg kan ikke ta telefonen nå, men legg…
Din drittsekk…
-Hei, Katharina. -Hei, Nicole Egmann var her i går.
Hva?
-Hva ville hun? -Ikke for å snakke med deg, men med Emmi.
-Angående helgen deres ved innsjøen. -Du tuller. Er hun gal?
Hun truet med en stevning, og tilbød seg å avhøre henne hjemme.
-Hva ville hun vite? -Om noen andre var ved innsjøen.
Om hun så noe uvanlig. Emily fortalte henne noe.
-Men ingenting av interesse for Nicole. -Ok.
Jeg tror jeg må reagere på det.
Ja, gjør det. Ses snart, ok? Ha det.
Hei!
Unnskyld.
Sinne er en viktig følelse.
Det viser oss at grensene våre er overskredet.
Om grensene våre ikke blir respektert av andre,
blir vi aggressive.
SINNE
Det som er viktig er hvordan vi håndterer sinne og aggresjon.
Sinne hindrer oss ofte i å tenke klart og rasjonelt
når vi løser problemer.
Hei, dette er Nicole Egmanns svarer.
Sinne svekker dømmekraften vår.
Toni? Åpne døren nå, din sleipe drittsekk!
Du kan ikke gi den plass.
Toni!
Da vil du handle tankeløst.
Jeg gjorde alt for deg, ditt rasshøl! Og så tar du dama mi?
Ja!
Jeg risikerte jobben for deg!
Kom ut nå, din jævla feiging!
Det betyr ikke at du ikke bør forsvare dine personlige grenser.
Tvert imot.
Du kan ta sinne som en indikasjon på at du må handle.
Hvis du ikke åpner døren på tre, dreper jeg både deg og den hora!
Men man bør velge sine midler…
Én.
-…ifølge oppmerksomt nærværs prinsipper. -To. Tre!
I stedet for å gi etter for sinne.
Björn, ringte du meg?
Vi må puste i møte med sinnet
i stedet for å adlyde det.
Og så handle med ro, bevissthet og omtanke.
Ja, Nicole?
Ja. Björn.
Jeg ringer tilbake. Du skal snakke.
Jeg vil gjerne møte deg i morgen.
-Vil du møte meg? -Privat.
Og jeg mener det er på høy tid.
Ja. Jeg gleder meg.
Jeg også.
Telte du?
Magasinet hans er tomt.
Hva…
Toni?
Ikke vær redd.
Vi vil bare snakke med deg.
Hva?
Hvor… Hva skjer her?
Jeg skal forklare situasjonen. Så får vi se hva vi gjør. Ok?
Hei.
-Jeg spurte om det var ok. -Ja.
Bra.
Så du gikk nettopp inn i en hotellsuite uten lov.
Korrekt?
Ja.
Og med ditt registrerte våpen
tømte du et magasin på to ukjente hotellgjester?
-Men Agnieszka, Toni… Hvor er de? -Toni aner jeg ikke. Men din Agnieszka…
-Eller "hora", som du sa. -…dreper jeg både deg og den hora!
Hun er på hotellet.
Ja. Men et par etasjer ned.
Hun snakker med sjefen i et castingbyrå.
Hvis du vil, kan vi be henne komme hit.
Men hvis Agnieszka ikke er interessert i skjult kamera-stuntet vårt,
er kanskje den snille politisjefen det?
Han må se på det uansett
så snart dette uskyldige, søte paret forteller om et drapsforsøk.
Ja. Det spiller ingen rolle hvordan du ser på det.
Jeg…
Jeg ante ikke…
Du sitter i saksa.
Kom hit.
La oss prate.
Ok. Hva vil dere?
Først og fremst, og hør nøye etter…
Du skal ikke lenger videreformidle informasjon til andre.
Ingen.
Med mindre vi tillater at du sier noe.
Du vet hva det betyr.
Ja.
Bra.
Ring Toni.
Hvorfor?
"Hvorfor?"
La oss si det sånn.
En siste samtale for å avslutte et langt forhold.
Hva skal jeg si til ham?
Fortell ham…
Si at vår kjære advokat herr Diemel
holder en mann som heter Malte fanget i kjelleren til Walters sikkerhetsfirma.
Og si at selv om Diemel ikke aner hvem Malte er,
vil han avhøre ham om nøyaktig to timer.
Det er alt.
Hvor lenge har han vært her?
Ti minutter før du kom.
Han klaget på at han ikke var informert om fangen.
Og så sa jeg at det ikke er noen fange,
bare en idiot gutta mine plukket opp fordi han fulgte etter deg.
Da ble han rasende. "Dragan ba meg om å ta avhøret!"
Men så ble han nervøs.
Han spurte 1000 ganger om Malte hadde sagt noe.
Så gikk han ned i kjelleren.
Til tross for min bevisste sentrering og at jeg vant over min indre motstand,
var jeg litt spent med tanke på hvordan Toni ville bli kvitt Malte.
Veldig bra. Åpne øynene.
Det er muskler i kroppen din
som fører til umiddelbar avslapning når du spenner dem.
Jeg snakker om musklene du bruker for å smile.
Når du er i en anspent situasjon, smil.
Kjenn hvordan det frigjør spenning.
Smil så ofte du kan
inn i deg selv.
Prøv det.
-Nå? -Ja.
Ok.
Hold det for deg selv.
Du kan gjøre det uanselig når du trenger det.
La meg vise deg.
Merk mine ord.
Han kvitter seg med ham fordi han er et vitne.
Han vil drepe ham.
Smil inn i deg selv.
Hvem av dere drittsekker låste? Åpne døra!
-Kan jeg snakke med ham? -Ja.
-Er dette effekter? -Knappene der oppe.
Hallo, Toni.
Hvem er det?
Jeg er flere.
Jeg kan være Malte.
Som er litt sint fordi du nettopp drepte ham.
Eller er jeg Murat, som du fikk Malte til å skyte?
-Eller er jeg Dragan, som du ville drepe? -Hva er dette for noe piss?
Det er ikke piss.
Jeg er han hvis datter du truet fordi du ville se Dragan,
og som et resultat får du ikke det,
men du skal få møte en som lengter etter å se deg.
Nå er det nok pisspreik!
Slipp meg ut herfra nå, ellers dreper jeg deg!
Toni, jeg er kanskje ikke rakettforsker,
men hvordan skal du drepe Björn når døren er låst?
Det vil jeg også vite.
Hvor dumme er dere? Den fyren kødder med dere!
Dragan er død!
Ja, riktig.
Men vent litt.
Hvordan ga så den avdøde Dragan oss ordre om
å legge en felle og filme at du dreper Malte?
Filmet dere meg?
Og Maltes tilståelse.
Se opp på røykvarsleren i hjørnet og gi oss et fint smil.
Jeg skal drepe deg, drittsekk!
Når jeg kommer ut herfra, er du død…
Og nå?
Ingenting foreløpig.
Han har en ganske ubehagelig avtale i morgen.
Parker bilen der.
-Lås deg fast til rattet med håndjern. -Jeg gjorde alt dere ba om.
Derfor belønner vi deg. Men det må bli sånn.
Glem det.
I så fall får du belønningen i kuler.
Så?
Ser man det.
-Ses snart. -Lykke til, advokat.
God ettermiddag.
Jeg vil se sjefen.
Boris.
Hvis du er her for å få mer tid,
kan du google ordet "nyet" og se hva det betyr.
Tvert imot, Boris.
Men først og fremst vil jeg takke deg.
For hva?
For at du holdt din del av avtalen,
vi fant forræderen uten problemer.
Takknemlighet mildner ikke bare den som viser den.
Den som mottar den, blir også avslappet.
Det er ikke vanlig å takke noen i vår bransje.
Men jeg forstår ut fra dine ord at du har jævelen?
Ja.
Det er bra.
Så du kan levere ham i morgen?
Med glede.
Når og hvor?
I morgen tidlig kl. to på parkeringen hvor alt begynte.
Greit.
Kommer du alene?
Nei, alle offiserene også.
Og jævelen?
En av offiserene er jævelen.
Ja, det var det jeg trodde.
Du er smart, Boris.
Spar meg for smiskingen.
Ikke glem, advokat.
Etter leveransen i morgen, tar du meg med til Dragan, forstått?
Ja.
Han gleder seg.
Jeg også.
Mottatt. 71, hva med deg?
Ingenting ennå. Vi er nesten ferdige.
Mottatt.
-Ha det. -Ha det.
Operasjonssjefen lytter.
Vi har funnet noe.
Tekst: Anette Aardal