Kurva. Zabiju tě.
Ty blbá píčo, nesahej na mě.
Dragan je mrtvej, vy idioti. Copak to nechápete?
- Ty pitomá děvko. Ty zasr… - Sklapni!
Když pociťujete paniku, soustřeďte se na jeden bod.
To je vaše kotva.
- Nedrží to tam. - Něco vymysli.
Boris to řekl jasně.
Vnitřní odpor často stojí v opozici k vnitřnímu podnětu.
Pletací jehlice.
Dovnitř levou tváří, ven tou pravou.
Když se objeví strach, zůstaňte soustředěný.
Soustřeďte se na své dýchání.
Připravte se. Už tam budeme.
VRAŽDI VŠÍMAVĚ
Hned po probuzení jsem cítil tlak nadcházejícího dne.
I když jsem vyřešil problém s Emilyinou školkou
a Toni byl připravený na předání Borisovi,
pořád tu byl Nicolin lovecký zápal, který se mi ještě nepodařilo zahnat.
A nejtěžší zkoušku jsem měl stále před sebou.
Když chce živý Boris vidět živého Dragana, který je ale mrtvý,
nemá to samozřejmě řešení.
POLICIE
Abych tuhle neřešitelnou situaci vyřešil,
vymyslel jsem plán, který nebyl úplně bez rizika.
Mohlo to vyjít,
ale taky jsem mohl být na konci dne mrtvý.
Protože jsem nechtěl být doma a celý den všechno rozdýchávat,
rozhodl jsem se rozptýlit se jednoduššími úkoly.
Nejdřív jsem se chtěl přestěhovat do nové kanceláře,
který byla ve stejné budově jako Emilyina školka.
To, že budova patřila mému klientovi, který byl navíc také mrtvý,
byly dvě pozitivní vedlejší okolnosti.
Stejně jako to, že ta školka by mi
měla pomoct s mým problémem s Nicole.
Nejdřív jsem sepsal rámcovou dohodu mezi Draganem a mnou,
a to s velmi dobrými podmínkami.
Sdělil jsem svou novou adresu advokátní komoře.
Uzavřel pojištění odpovědnosti,
otevřel účet pro advokátní kancelář
a stal se tak samostatným.
Pak jsem šel samostatně nakupovat.
Koupil jsem si poslední náčiní potřebné k tomu,
aby mě Boris dneska večer nezabil.
Hlasová schránka Klause Möllera. Po pípnutí zanechte vzkaz.
AHOJ, NICOLE! HODILO BY SE TI 15 HODIN?
V MOJÍ NOVÉ KANCELÁŘI, DRUHÉ PATRO, PŘÍMO NAD ŠKOLKOU.
Pomalu. Ještě.
Tumáš.
Viděla jste dnes Möllera?
Prostě zmizel.
- Dům Agnieszčiných rodičů. - Já vím. Co tady děláme?
My ne. Ty.
Přejdeš ulici, zazvoníš u dveří svého budoucího tchána
a požádáš o Agnieszčinu ruku.
Proč?
Zaprvé, protože ji miluješ.
Zadruhé, protože ženatí muži mají statisticky menší sklon
ke kriminálním hovadinám.
A za třetí,
protože to chceme.
Něco pro tebe mám.
Pro Agnieszčina tátu
a pro její mámu.
Počkej.
Řítí se sem auto.
Je ještě daleko.
Přesně tak.
Jsou dva druhy bolesti.
Bolest ze zranění
a bolest ze šťourání se ve zranění.
Zranění nemůžeme vrátit zpět.
Ale když se v něm přestaneme šťourat,
zahojí se to zranění mnohem rychleji.
Byl rozhodně nejvyšší čas,
abych se přestal šťourat v tom zranění.
Díky, že jsi přišla.
Jasně. Ráda. Kdykoliv.
Hele, Nicole, já…
No, chtěl jsem s tebou mluvit v soukromí,
protože si myslím, že se necháváš strašně unést.
Vážně?
Co to má být?
Spona na opasek.
Potápěči ji našli v jezeře před vilou.
Není rezavá.
A je to ta samá jako na videu z parkoviště.
Z Draganových kalhot.
Chceš říct, že vypadá stejně?
Je to ta samá.
Nicole. Tyhle se vyrábějí sériově.
Aha, a jednu náhodou najdeme v jezeře
blízko místa, kde jsme našli ten useknutý prst?
A kde má Dragan dům.
A kde jsi byl minulý týden s dcerou.
To je přesně to, o čem chci mluvit, Nicole.
Ne jako Draganův právník,
ale jako starý kamarád,
kterému na tobě záleží.
- Co to má být? - Vidíš?
Přesně to mám na mysli.
Ta neustálá nedůvěra.
Všude cítíš zradu a prostě si myslím,
že to má možná něco společného se mnou.
Možná s námi.
Naší společnou minulostí?
Björne, prosím tě. Nemysli si, že jsi tak důležitej.
To bych rád.
Ale když v mojí nepřítomnosti vyslýcháš moji dceru,
musím to bohužel brát velmi vážně.
A to nejen proto, že překračuješ několik hranic,
což víš, Nicole,
ale hlavně protože mám o tebe starost.
Ty si vážně myslíš,
že bych zabil svého klienta v přítomnosti své dcery?
- To si myslíš? - To jsem neřekla.
Dobře, ale tak co?
Chci říct, potápěči prohledají celé jezero
a nakonec najdou sériově vyráběnou přezku?
Ano, Björne, to je policejní práce.
Dobře, já nejsem policajt,
ale nepřipadá mi moc chytré použít veškeré zdroje
na získání tak slabého důkazu.
Proč chceš vlastně vytvořit případ, který neexistuje?
Proč si tak komplikuješ život?
Dragan Sergowicz
se skrývá.
A bohužel ti nemůžu říct, kde je, protože to nevím.
Ale dobře vím,
jaké to je, když ti všechno přerůstá přes hlavu.
Tlak z práce, od nadřízených.
A navíc stres doma. Je těžké to zvládnout. To já vím.
Roztrhá tě to.
A to nejsem svobodná matka.
ŠKOLKA JAKO RYBA VE VODĚ
Co je to?
Dopis o přijetí do školky.
Tady v téhle budově.
Přimluvil jsem se za tebe.
Víš, že to nemůžu přijmout, Björne.
Ale ano, můžeš, Nicole.
Pokud přestaneš vidět na všem něco špatného.
No tak.
Udělej mi laskavost a aspoň o tom přemýšlej.
Ahoj, Katharino.
Ahoj, Björne. Jak se ti vede?
Ahoj, dobře.
Zařizuju si novou kancelář.
A co ty?
Mám tu práci.
Ne?
- Ano. - Vážně?
- To mám radost. Super. - Díky.
Proto jsem s tebou chtěla mluvit. Mám začít už příští týden.
Říkali, že vědí, že to po mně nemůžou chtít.
- Ale bylo by to pro ně i pro mě důležité. - Jo, to není problém.
Ale potřebujeme školku už příští týden.
Školku máme jistou.
- A co zvykací období? - Aha, no jo, dobře.
Dobře, můžu to udělat já.
To bys udělal?
Jo, příští týden budu mít snad klidnější.
Díky, na to bys dřív neměl čas.
Katharina se nemýlila.
Díky single-taskingu jsem se mohl soustředit
nejdřív na soukromé a pak na pracovní problémy.
Bohužel se tyhle pracovní problémy mohly rychle změnit v osobní.
Ať jsem chtěl, nebo ne.
SMRT
Jdu dolů.
Zabiju vás! Všechny vás zabiju!
Jdi do prdele, právníku! Ty sráči!
Ten ze spalovny se jmenuje Plura.
Ví, že přijedeme. Jasný?
Kurva. Zabiju tě. Ty blbá píčo, nesahej na mě.
Dragan je mrtvej, vy idioti. Copak to nechápete? Ty pitomá děvko.
- Ty zasr… - Sklapni!
Do prdele!
Stanni!
Zabiju tě, ty sráči … Zabiju tě!
Tak, kamaráde,
hezky se vyspi.
Tak jo.
- Zvedni ho. - Sráč jeden. Tak jo…
A…
Kurva. Nedrží to tam.
- Něco vymysli. - To je bez šance.
- Boris to řekl jasně. - Sešívačka! Máme nějakou?
Měli jsme vzít pletací jehlici.
Jablko do pusy,
jehla dovnitř levou tváří, pak jablko, pak ven pravou tváří.
Počkejte.
Podrž to.
Fajn.
- A je to. Máš ho? - Jo.
Je to dobrý, ne?
Perfektní.
- Připravte se. - Jo.
Už tam skoro jsme.
Borisi.
Mám vyřídit pěkný pozdrav od Dragana.
Chce se ještě jednou omluvit za všechno, co se stalo.
Na co ten mobil? Dragan mi zavolá nebo co?
Brzy se uvidíme. Nebo nemá koule se se mnou setkat?
Ne, na mobilu máme přiznání.
Ten s granátama měl dostat Dragana, Igora
a toho chlápka tamhle.
Všechno se to mělo hodit na Borise.
Toni by se stal šéfem, Murat důstojníkem.
Ale pak se objevil ten zasranej autobus.
Takže Toni.
Proč tu není ten chlap, co ho obvinil?
Protože ho Toni před našima očima zabil.
Dragan zabil moji dvojku a na oplátku mi dává
svoji dvojku.
To je fér, ne?
Jo.
Dobrá práce.
Vladimire.
Stáhni mu kalhoty.
Takže opravdu chceš…
No jo.
Co slíbím, to dodržím, právníku.
A kdo vytáhne pojistky? Chci říct…
Každýmu granátu nemůžeš věřit, rozumíš?
Vladimire.
Teď mi ho ukliďte z očí.
Chceš ještě něco říct? Nějaká poslední slova nebo…
Co?
To byl Toni.
To je dron!
Sundej ho, Vladimire.
- To je kurva policejní dron! - Natočili nás.
Borisi, to je k ničemu! Už je to uložený na nějakým policejním serveru.
- Ty jo! - Waltere!
Rozhodně tady nebudeme čekat, až nás zatknou.
- Vypadneme odsud. Hned! - Má pravdu.
Vypadneme odsud.
Stát! Počkejte.
To není chytrý.
Jestli nás policie natočila,
vědí, že je za tu vraždu zodpovědný Boris.
Takže se Boris musí schovat.
Schovat se? Kam?
Chtěl jsi za Draganem.
Jeho úkryt je bezpečnej. Zavedu tě k němu.
Tak jo.
Tak jo, právníku. Vezmeš mě k Draganovi. Ale mým autem.
Všichni ostatní vypadněte. Dej mu klíče.
Právníku!
Je určitě v Draganově zájmu přivést k němu Borise?
- Všechno je domluvený. - Pojď!
Jeď!
Co to má bejt?
Já vím, že je tam trochu dusno,
ale nikdo nesmí vědět, kde se Dragan schovává.
Pro jeho bezpečí.
A pro tvoje taky.
Borisi, jinak to bohužel nejde. Můžou tady být každou chvíli.
Buď kufr, nebo nic.
Tak jo, právníku.
Odvezeš mě rovnou k Draganovi, jasný?
Ano. Brzy Dragana uvidíš.
Všímavost znamená
zaměřovat se na svůj pohled.
Všímavost neznamená zavírat oči.
Poté, co budete mít čas nabrat sílu
a také ho využijete,
přichází doba, kdy ji můžete nechat odpočívat.
Přechod mezi těmito dvěma fázemi je jako probuzení.
Nebraňte se tomu.
Nechte svůj dech plynout.
Nechte, ať se to stane.
- Tati, co je to za nesmysl? - Nepomohlo to?
A co ty?
Dobré ráno, šéfe.
Tak co říkáš? Půjdeme?
Připravená?
Ty jsi ale těžká!
- Tak kam s tebou? - Hyjé! Rychleji, ty pomalý koni!
- Cože? Kde? - Tudy!
Tudy?
Ahoj.
Ahoj, zlato. Užij si to. Rozloučíš se se mnou?
Bez mléka a cukru, že?
Přesně tak.
Děkuju.
Musím se ti omluvit. Možná jsem s Emily opravdu zašla moc daleko.
Omlouvám se.
Omluva přijata.
Samozřejmě pořád hledáme Dragana.
Jo, jasně.
Hele, ty znáš i mýho kolegu Möllera, ne?
- Jo. - Umřel při dopravní nehodě.
- Ve službě? - Ne, v Polsku.
Co se stalo?
Bylo to fakt divný.
Srazilo ho auto přímo před domem jeho budoucího tchána a tchyně.
Asi chtěl požádat o ruku svojí dívky.
- Spíš tragický než divný, ne? - Jo.
Divný je…
Poslední číslo, na který Möller volal, bylo vašeho Toniho.
Nicole.
Už zase začínáš?
Byl to jen takovej pocit.
Nicole.
Když vedeš syna do školky,
tak vedeš syna do školky.
Když hledáš neexistujícího vraha,
hledáš neexistujícího vraha.
Dobře?
Ale udělej mi laskavost a nehledej neexistujícího vraha,
když vedeš syna do školky.
- Co je to za filozofii? - To je všímavost.
Neměla bys dělat dvě věci současně.
Takže.
Co teď chceš dělat?
Jak to myslíš?
Aha! Chci vést syna do školky.
Výborně.
Vítej ve školce „Jako ryba ve vodě“.
Pojď sem.
BJÖRN DIEMEL – ADVOKÁT
MOJE
SITUACE
VÝBORNÁ
Nacpal jsem klienta… a jsem volný.
Překlad titulků: Marek Buchtel