Faen ta deg. Jeg skal drepe deg.
Dumme hore, ikke rør meg.
Dragan er død. Skjønner dere ikke det?
-Din dumme hore. Jævla… -Hold kjeft!
Når du merker at du får panikk, fokuser på ett enkelt punkt.
Det er ankeret ditt.
-Det faller ut. -Finn på noe.
Boris ga klare ordre.
Indre motstand står ofte i strid med en indre drift.
En strikkepinne. Inn i venstre kinn, ut gjennom høyre.
Når frykten oppstår, hold fokus.
Konsentrer deg om å puste.
Gjør dere klare. Vi kommer snart.
OPPMERKSOMT NÆRVÆR FOR MORDERE
Jeg følte presset så fort jeg våknet.
Selv om jeg hadde løst Emilys barnehageproblem,
og Toni skulle overleveres til Boris,
hadde jeg fortsatt ikke klart å dempe Nicoles entusiasme.
Og den vanskeligste prøven lå foran meg.
Det fins ingen løsning når Boris vil se en levende Dragan,
som faktisk er død.
POLITI
For å løse det uløselige,
hadde jeg lagt en ikke helt risikofri plan.
Det kunne funke,
men jeg kunne også være død ved dagens slutt.
Jeg ville ikke sitte hjemme og puste vekk alt hele dagen,
så jeg distraherte meg selv med flere enkeltoppgaver.
Først ville jeg flytte inn på mitt nye kontor,
som var i samme bygning som Emilys barnehage.
Det at dette tilhørte min klient, som også var død,
var to positive omstendigheter.
Akkurat som det faktum at barnehagen
burde hjelpe med problemet med Nicole.
Først skrev jeg en rammeavtale mellom Dragan og meg,
med gode betingelser.
Jeg informerte advokatforeningen om min nye adresse.
Jeg tegnet ansvarsforsikring,
åpnet en konto for advokatfirmaet, og da var jeg selvstendig næringsdrivende.
Så handlet jeg, på egen hånd.
Jeg kjøpte den sisteutstyret jeg trengte
for å hindre Boris i å drepe meg i kveld.
Klaus Möllers telefonsvarer. Legg igjen en beskjed.
HEI, NICOLE! KAN VI MØTES KL. 15?
PÅ MITT NYE KONTOR, ANDRE ETASJE, RETT OVER BARNEHAGEN.
Sakte. Fortsett.
Her.
Har du sett Möller i dag?
Han bare forsvant.
-Huset til Agnieszkas foreldre. -Jeg vet det. Hva gjør vi her?
Ikke vi. Du.
Du skal krysse gaten, ringe på din fremtidige svigerfars dør,
og be om Agnieszkas hånd.
Hvorfor?
Fordi du elsker henne.
For det andre fordi gifte menn, statistisk sett,
er mindre tilbøyelige til å gjøre noe kriminelt.
Og for det tredje, fordi vi vil at du skal.
Jeg har noe til deg.
Til Agnieszkas pappa
og mamma.
Vent.
Det kommer en bil der.
Den er langt unna.
Nettopp.
Det finnes to typer smerte.
Smerten fra såret
og smerten fra at noen pirker i såret.
Vi kan ikke fjerne såret.
Men hvis vi kan stoppe såret fra å bli pirket i,
vil såret leges mye raskere.
Det var på tide for meg
å hindre at såret ble pirket i.
Takk for at du kom.
Med glede. Når som helst.
Hør her, Nicole, jeg…
Jeg ville snakke med deg alene
fordi jeg synes du har gått for langt.
Å, ja?
-Hva er dette? -En beltespenne.
Dykkerne fant den i innsjøen foran villaen.
Den er ikke rusten.
Og den er lik den vi identifiserte på videoen fra parkeringsplassen.
Fra Dragans bukser.
Mener du at den ligner?
Det er den samme.
Nicole. Disse er masseprodusert.
Og vi finner tilfeldigvis en i innsjøen,
nær der vi også fant den avkuttede fingeren?
Og hvor Dragan har et hus.
Og hvor du var i forrige uke med datteren din.
Det er akkurat det jeg vil snakke om.
Ikke som Dragans advokat,
men som en gammel venn som bryr seg om deg.
-Hva gjør du? -Ser du? Det er akkurat det jeg mener.
Den konstante mistilliten.
Du lukter svik overalt, og jeg tror
at det kan ha noe med meg å gjøre.
Med oss, kanskje.
Vår felles historie?
Vær så snill, Björn, ikke tro at du er så viktig.
Skulle gjerne det.
Men hvis du avhører datteren min uten meg til stede,
må jeg ta det veldig seriøst, er jeg redd.
Ikke bare fordi du krysser flere grenser der,
som du vet, Nicole,
men fordi jeg er bekymret for deg.
Tror du seriøst
at jeg ville drept klienten min i min datters nærvær?
-Tror du det? -Det sa jeg ikke.
Ok, hva ellers?
Dykkere leter i en hel innsjø,
og finner en masseprodusert beltespenne?
Ja, det kalles politiarbeid.
Ok, jeg er ikke politi,
men det virker ikke særlig klokt å bruke alle ressursene dine
på et så tynt bevismateriale.
Hvorfor vil du bygge en sak som ikke finnes?
Hvorfor gjør du livet ditt vanskelig?
Dragan Sergowicz har gått i skjul.
Og jeg kan ikke si hvor han er, for det vet jeg ikke.
Men det jeg vet er
hvordan det føles å ta seg vann over hodet.
Presset fra jobben, fra dine overordnede.
Pluss stresset hjemme. Det er vanskelig å håndtere. Jeg vet det.
Det river deg i filler.
Og jeg er ikke alenemor.
SOM EN FISK I VANNET BARNEHAGE
Hva er det?
Et tilbud om barnehageplass.
Her i denne bygningen.
Jeg la inn et godt ord for deg.
Du vet at jeg ikke kan ta det imot.
Jo, det kan du, Nicole.
Hvis du bare kan slutte å se det negative i alt.
Kom igjen.
Gjør meg en tjeneste og tenk på det.
Hei, Katharina.
Hei, Björn. Hvordan går det med deg?
Bra. Jeg flytter inn på det nye kontoret.
Og du?
Jeg fikk jobben.
Nei?
-Jo. -Virkelig?
-Jeg er glad på dine vegne. -Takk.
Det er derfor jeg ringer. De vil at jeg starter neste uke.
De sa de visste at de ikke kan kreve det av meg.
-Men det er viktig for dem og meg. -Det er ikke noe problem.
-Men vi trenger barnehageplass neste uke. -Plassen er i boks.
-En av oss må bli med i starten. -Ja, greit.
Jeg kan gjøre det.
Kan du det?
Ja, neste uke blir forhåpentligvis roligere for meg.
Takk, det hadde du ikke hatt tid til før.
Katharina tok ikke feil.
Nå kunne jeg fokusere på personlige problemer først,
og så på de profesjonelle.
Dessverre kunne disse profesjonelle problemene fort bli personlige.
Om jeg ville det eller ikke.
DØD
Jeg kommer ned.
Jeg dreper dere!
Faen ta deg, advokat! Din drittsekk!
Avfallsbrenningsfyren heter Plura.
Han vet at vi kommer. Ok?
Dra til helvete. Jeg skal drepe deg. Dumme hore, ikke rør meg.
Dragan er død, idioter. Skjønner du ikke det? Dumme hore.
-Jævla… -Hold kjeft!
Faen!
Stanni!
Jeg skal drepe dere, jævla…
Sånn, min venn, sov godt.
Ok.
-Løft ham opp. -Drittsekk. Ok…
Og…
Faen. Det faller ut.
-Finn på noe. -Det går ikke.
-Boris ga klare ordre. -Stifter! Har vi en stiftemaskin?
Vi skulle hatt en strikkepinne.
Eple i munnen,
pinnen inn i venstre kinn, så i eplet, ut gjennom høyre kinn.
Vent litt.
Hold det.
Ok.
-Sånn. Har du ham? -Ja.
Det er vel greit?
Perfekt.
-Gjør dere klare. -Ja.
Vi er snart fremme.
Boris.
Dragan ba meg hilse.
Han vil be om unnskyldning for alt som har skjedd.
Hvorfor mobilen? Skal Dragan ringe meg, eller?
Jeg skal treffe ham snart. Eller har han ikke baller til å møte meg?
Nei, vi har en tilståelse på mobilen.
Håndgranaten skulle drepe Dragan, Igor,
og han fyren der borte.
Boris skulle ta skylden for angrepet.
Toni skulle bli sjef, og Murat offiser.
Men den jævla bussen kom rundt hjørnet.
Så det er Toni.
Hvorfor er ikke anklageren her?
Fordi Toni drepte ham foran oss.
Dragan drepte nummer to, og til gjengjeld gir han meg
sin nummer to.
Rettferdig, hva?
Ja.
Bra jobba.
Vladimir.
Dra ned buksene hans.
Så du vil virkelig…
Vel, jeg holder det jeg lover, advokat.
Og hvem skal dra ut splintene? Altså…
Man kan ikke stole på alle håndgranater, forstår du?
Vladimir.
Få ham ut av syne.
Vil du si noe? Noen siste ord eller…
Hva?
Det var Toni.
Det er en drone!
Få den ned, Vladimir.
-Det er en jævla politidrone! -Vi ble filmet.
Boris, det er nytteløst! Det er allerede lagret på en politiserver.
-Pokker! -Faen. Walter!
Vi blir ikke her og venter på å bli arrestert.
-Vi stikker. Nå! -Han har rett.
Vi stikker.
Vent litt!
Det er ikke lurt.
Hvis politiet virkelig filmet oss, vet de at Boris står bak drapet.
Det betyr at Boris må gå i skjul.
I skjul? Hvor?
Du ville se Dragan. Skjulestedet hans er trygt. Vi drar dit.
Ok.
Ok, advokat. Ta meg til Dragan. Men i bilen min.
Alle andre, forsvinn. Gi ham nøklene.
Advokat!
Sikker på at Dragan vil at du skal ta med Boris til ham?
-Det er snakket om. -Kom an!
Løp!
Hva er dette?
Jeg vet det er litt trangt, men ingen kan vite hvor Dragan er.
For hans sikkerhet.
Og for din egen.
Det er dessverre eneste mulighet. De kommer hvert øyeblikk.
Bagasjerommet eller ingenting.
Ok, advokat.
Du kjører meg rett til Dragan, forstått?
Ja. Du får snart se Dragan.
Oppmerksomt nærvær betyr
at du fokuserer perspektivet ditt.
Oppmerksomt nærvær betyr ikke at du lukker øynene.
Etter at du har fått ladet batteriet, og etter at du har brukt det,
kommer det en periode der du kan hvile.
Overgangen mellom disse periodene er som en oppvåkning.
Ikke gjør motstand.
La pusten flyte.
La det skje.
-Pappa, hva er dette tullet? -Hjalp det ikke?
Hei, du.
God morgen, sjef.
Hva sier du? Skal vi?
Klar?
Du er tung!
-Hvor skal vi? -Hoppla! Fortere, trege hest!
-Hva? Hvor? -Den veien!
Den veien?
Ha det.
Ha det, vennen. Kos deg. Vil du si ha det til meg?
-Uten melk og sukker, ikke sant? -Det stemmer.
Takk.
Jeg skylder deg en unnskyldning. Jeg kan ha gått for langt med Emily.
Det går bra.
-Vi leter fortsatt etter Dragan, selvsagt. -Ja, selvsagt.
Du kjenner Möller, kollegaen min, ikke sant?
-Ja. -Han døde i en trafikkulykke.
-På vakt? -Nei, i Polen.
Hva skjedde?
Det var veldig rart.
Han ble truffet av en bil rett foran huset til sine fremtidige svigerforeldre.
Han ville nok be om kjærestens hånd.
-Mer tragisk enn rart, ikke sant? -Ja.
Det rare er…
Det er bare det at det siste nummeret Möller ringte var deres Tonis.
Nicole.
Begynner du på'n igjen?
Det var bare en magefølelse.
Nicole.
Når du leverer sønnen din i barnehagen, leverer du i barnehagen.
Når du jakter en ikke-eksisterende morder, jakter du en ikke-eksisterende morder. Ok?
Men gjør meg en tjeneste, ikke jakt en ikke-eksisterende morder
når du leverer i barnehagen.
-Hva slags filosofi er det? -Oppmerksomt nærvær.
Du burde aldri gjøre to ting samtidig.
Så.
Hva vil du gjøre nå?
Hva mener du?
Å! Jeg vil levere sønnen min i barnehagen.
Veldig bra.
Velkommen til Som en fisk i vannet barnehage.
Kom hit.
MIN
SITUASJON
GLIMRENDE
Jeg lemles… Og jeg er fri.
Jeg lemlestet klienten min, og jeg er fri.
Tekst: Anette Aardal