Vážně potřebuješ manikúru.
Ale jinak jsi pořád fešák.
Všechno je Fér
Takže Allura se postará o Mansfieldovu výpověď.
Já o Patelovo slyšení o opatrovnictví
a Liberty, prošlas Dininu protinabídku u Kaplanova případu?
Paní Ronsonová, nechcete se k nám dnes přidat?
Promiňte, jen jsem…
Jen jsem přemýšlela, jak je špatné…
že je Dina v takové chvíli sama.
No, včera jsem s ní mluvila, říkala, že to tak chce, takže…
Ano, mně řekla totéž.
A já tomu rozumím. Vážně.
Cítila jsem se podobně.
Přišlas po 40 letech o manžela
a já to prošvihla?
Neříkám, že se můj rozvod dá porovnat s tím, čím si prochází ona,
ale pořád je to ztráta.
Moment. Obě jste s ní včera večer mluvily?
Zkoušela jsem jí volat a její služebná mi řekla, že je „indisponovaná“.
Určitě byla ráda, žes zavolala.
-Nechoď tam, Lib. -Cože? Kam?
Na to své hrozné, příšerné, velmi zlé, nejisté místo.
Jsem v pohodě.
Dobře.
Jo. Asi… Asi mám prostě pocit, že nikdy nebudu součástí tohohle
amerického sesterství, co máte.
To nemůžeš myslet vážně.
No, je to pravda.
Bez ohledu na to, jak dlouho tu žiju, se pořád cítím jako outsider.
I s vámi.
To si snad děláš prdel.
Dobře.
Opravdu?
Tak mi vysvětli, proč jsi naplánovala svou rozvodovou mediaci přesně na den,
kdy jsi věděla, že musím být na arbitráži na druhém konci města?
Co kdyby Chase vyhrál a odešel s polovinou firmy? Naší firmy.
Měla jsem právo tam být.
To bylo přece kvůli Carr.
Odmítla to přeložit na jindy.
A víš, že jsme tě tam chtěly.
Nejsi jen partnerka. Jsi naše sestra.
Prostě mám pocit, že…
Lidé, kteří vás mají mít nejvíc rádi,
vás někdy nejvíc odstrkují.
To, že s tebou Dina nemluví,
není nic osobního,
tak toho nech, ano? Má tě moc ráda.
A tady nejde o to, co si myslíme, že potřebuje.
Jde o to, co po nás chtěla.
A myslím, že jí to dlužíme respektovat, ne?
Zprávy se zřejmě šíří rychle, když máš regiment poskoků.
Jestlipak to není zlé dvojče Mary Poppinsové.
Kde máš deštník? Pořád zaražený v zadku?
Co tady vůbec děláš?
Někdo nechal v kempu otevřenou bránu?
Vtipné. A ty?
Nemohlas odolat šanci předstírat, že jsi milá?
Ten výraz permanentní nasranosti trénuješ před zrcadlem,
nebo je to tvůj jediný talent od Boha?
Chudáčku Carr. Co jsme tě odmítly jako partnerku,
čmucháš kolem jak hárající fena.
A teď podlézáš Dině a myslíš si, že se tak dostaneš mezi nás.
Nerada to říkám, ale poslední slovo máme my, ne Dina,
takže šetři energií na něco realističtějšího,
jako je ojíždění nohy někomu jinému.
Dina byla moje mentorka dávno předtím, než jsi sem emigrovala
s tím svým přízvukem z Panství Downton
a začala brát dobré právnické pozice dokonale schopným Američanům.
Mě najali. Tebe odmítli.
-Pokus se tím neudusit. -Polib mi prdel.
-Dobrý den. -Dobré odpoledne, Isabello.
Jsem Esperanza.
Paní Standishová nechce být rušena.
To je v pořádku. Jen jsem něco přinesla.
Je to pastýřský koláč. Samozřejmě domácí. Recept mé matky.
-Jde prakticky o lék. -Já ho měla a máš pravdu.
Chutná jako nemocniční jídlo.
Já naopak přinesla dokonalé zapečené těstoviny
s pozdravem od Richarda Irvinga z The Ivy.
Odnesu jí to.
To je v pořádku. Jen ho dám do kuchyně.
Díky, zlatíčko.
Omlouvám se za její neslušné chování, Esmeraldo.
-Esperanza. -To je fuk.
S dovolením…
Dino, odpusť mi. Musela jsem přijít.
Aha. Objímáme se.
Tak sem s tím. Pardon.
Díky.
Přinesla jsem ti matčin slavný pastýřský koláč.
Samozřejmě domácí.
Jen jsem se chtěla ujistit, že jíš.
A myslím, že bys teď neměla být sama.
Truchlení je těžké břímě i pro někoho tak silného, jako jsi ty.
Proto jsem přinesla zapečené těstoviny z The Ivy.
Nic člověka tak neutěší jako jídlo z restaurace.
Dougie mě naučil, jak udělat dokonalou omeletu.
Díky za jídlo.
Ale já si dám tohle.
Chci to.
Ale není zdravé všechny odstrkovat.
Doug by nechtěl, abys byla sama.
Já nejsem sama. Jsem s ním.
Je nahoře.
-Nahoře? -Pořád?
Klidně pojďte nahoru, jestli ho chcete vidět.
Pojď, broučku.
Co to sakra je?
-Pardon. Ty počkej. -Ne, počkej chvilku.
Pojďte dál. Nekouše.
Ne, to je jasné, protože je…
-No, víš… -Mrtvý.
V míru.
Božínku.
Víš, jak moc tě mám ráda, viď, Dino?
A že já jsem tu ta pragmatická.
Z nás všech jsem vždycky byla „pragmatická dcera“.
Tak to vždy říkáš, viď?
Prosím, nepoučuj mě, Liberty. Teď ne.
Ne. To samozřejmě ne. Já jen…
Tohle…
Není zdravé ho tu pořád mít.
Není to normální. Víš to, že?
Zlato, bojím se o tebe.
Nech mě obvolat pár lidí,
abych ti pomohla s pohřbem
a ty ses mohla začít uzdravovat.
Doug měl skotsko-irský původ.
Takhle to dělají.
Už stovky let.
Říká se tomu tryzna.
Není tu týden. Je to jen den.
Nerozkládá se.
A mně nehrozí, že přijdu o rozum.
Bože…
Já to vážně chápu.
Připomíná mi to mou číču.
Mou kočičku, která umřela, když mi bylo pět.
Paní Číča.
Měla kočičí AIDS.
Promiň, ale nesrovnávej ztrátu své kočky
s manželem, se kterým byla 40 let.
Dítě může truchlit stejně hluboce!
Moje číča byla celý můj svět.
A když umřela,
nechala jsem si ji v posteli celé dny,
hladila ji a…
mluvila s ní.
Moje matka se samozřejmě hrozně naštvala.
„Přestaň si hrát s tou číčou, Carr!“
Křičela.
Ale já to odmítla.
I když ta číča začala strašně smrdět
a hrozně ztvrdla,
já zůstala zamčená v pokoji
a truchlila v soukromí,
protože jsem se jí prostě nedokázala zbavit.
Můžeš, prosím, přestat říkat slovo „číča“?
Jdi do prdele.
Ty taky.
Díky, Carr, že to chápeš.
Doug samozřejmě
-nechodil na kočičí záchod. -Ne, to ne.
Chodil na normální. Jo.
A nevykašlával chlupy na polštář.
Ale byl to můj nejlepší kamarád…
na celém světě.
Vybudovali jsme si společný život.
To chápu.
A slibuju, že se z toho dostaneš.
Pro mě to taky nebylo snadné,
ale nakonec jsem se naučila uklidnit,
aniž bych se dotýkala své číči.
Tak jo, to je… Fajn.
Nechám tě truchlit tak, jak chceš.
Ale slib mi, Dino, že zavoláš do pohřebního ústavu
a zařídíš potřebné.
-Nebo můžu pomoct… -Postarám se o to.
-Neměj strach. -Dobře.
V tom případě bychom tě měly nechat truchlit v soukromí.
Já bych vlastně ráda zůstala.
To jediné, co lze někdy v přítomnosti mrtvých dělat,
je v tichosti sedět.
Je na tom něco posvátného.
Když je člověk dost potichu,
pořád je cítí.
Vadilo by ti, kdybych tu s tebou chvíli seděla?
Budu ráda, Carr. Díky.
Dobře. Tak já…
Já vás tu nechám.
A… Kdybys mě potřebovala, budu v autě.
Nikdo tě potřebovat nebude.
Budu se snažit vytěsnit z hlavy slova
„ztvrdlá číča“.
Nealkoholická Paloma.
Určitě tam nemůžu přidat panáka tequily, Alluro?
Díky, Mikeu. Ne.
Dnes to bude stylové a s čistou hlavou.
Děkuju.
-Je to místo obsazené? -Držím ho pro tebe.
Říkal jsem si, že mě budeš chtít brzy vidět.
Proč?
Protože jsi mi chyběla.
Myslím, že já tobě taky.
Drinky. My.
Jako za starých časů, kdy jsme spolu chodili.
Pozvala jsem tě sem z nějakého důvodu, Chasi, a nostalgie to není.
Mám naše rozvodové papíry.
Slyšel jsem o Dougovi.
Moc mě to mrzí.
Jak se Dina drží?
Je to Dina.
Chce být sama a já to chápu.
Překvapuje mě, žes to chtěla udělat osobně.
Řekněme, že po Dougově smrti mám nový pohled na věc.
Viděla jsem důsledky všech těch ošklivých rozvodů.
Ten hněv, zášť a výčitky, které si lidé berou do hrobu.
Nechci, abychom tak dopadli.
Takže mám dvě věci, které nám s tím podle mého pomůžou.
První věc.
Hromada papírování.
Vše, na čem jsme se domluvili. Do puntíku.
Třicet šest hodin práce těch nejlepších koncipientů v zemi.
Super.
Co je ta druhá věc?
Chasi Munroe.
Odpouštím ti.
Mikeu, toho panáka tequily si dám, prosím.
Když odešel, všichni jsme se smáli.
Proč to takové nemohlo být pořád, když jsme byli spolu?
Protože některé výhody jsou vyhrazeny jen pro přátele.
Jo, ale nemůžeme mít všechno?
To nemá nikdo.
-A to jsem viděla hodně manželství. -Ne. Děsných manželství.
Jsi zaujatá. Já si pořád uchovávám naději.
Chasi. Jsi závislý, víš to, že jo?
Láska, sex, intimita. Je to… Je to skutečné.
Podívej, já…
Chci to napravit, opravdu. Jen…
Netuším, kde mám začít.
Musíš projít devíti kroky.
Jako závisláci na odvykačce.
Odčinit křivdy, abstinovat, požádat o odpuštění.
Ale tys mi už odpustila.
Ne mě. Všechny.
Všechny ženy, se kterými jsi spal.
To je nemožné.
Nemám přece seznam.
Já ho mám.
No tak. Emerald je ve své práci fakt dobrá.
To snad ne.
-Hola, Esperanza. -Je mi moc líto,
ale paní Standishová nepřijímá návštěvy z Kundí planety.
To si nemyslím.
V této citlivé době je raději obklopena svými nejbližšími přáteli.
Díky za květiny.
To je nádhera!
Nic neřekne „záleží mi na tobě“ víc než dvě minuty v květinářské aplikaci.
Ale díky, že ses stavila
a změň účes, prosím.
Jak se ti v noci spí, Carr?
Vlastně výborně.
Opravdu?
Svými řečmi o číčách podporuješ to Dinino šílenství.
Nechutné!
Zatímco se jí manžel přímo před očima mění v kompost.
Dina potřebuje někoho, komu může důvěřovat,
že vše zvládne bez hysterie. Jako já.
A ne nějakou druhořadou rádoby princeznu Dianu v přechodu.
Mimochodem, já pořád menstruaci mám. Vím, že to zabolí.
Ano. To ti přeju.
Dobře, velký potlesk. Vyhrálas.
Už abys někde sama vykrvácela.
Víš, v Grantová, Ronsonová, Greeneová a spol.
nám na sobě pořád záleží,
a proto nikdy nebudeš mít místo u našeho stolu.
To ukáže čas, že?
Možná to bude to tvoje.
Jdi do prdele.
To by se ti líbilo.
Hej, Křehulko.
Já zapomněla.
Zítra bude přijímat hosty mezi čtvrtou a sedmou hodinou
na malém setkání, které jsem zařídila.
Nic nóbl, jen pro ty
mimo kruh nejbližších, kteří chtějí vyjádřit svou soustrast.
Carr, drahoušku, kdo je to?
Nikdo.
Jen nějaká stařena v plášti.
Mluvit o těchto věcech, o emocích, mi nejde.
Ale myslím to naprosto upřímně, když říkám…
Mrzí mě, že jsem se vyspal s tvou sestrou dvojčetem.
A mrzí mě, že jsem ti řekl jejím jménem.
Tys ošukal Janet?
-Jste dvojčata. Identická. -Ty sráči! Zasranej…
-Vypadáš úplně jako ona… -Vypadni.
Julia…
Chtěl jsem se omluvit…
Jak jsem po tobě chtěl, abys mi strčila malíček do zadku.
Nebo to byla tvá kamarádka Rachel?
Ty kreténe zasranej!
Emily…
To neznamená, že nemůžeme mít šťastný konec.
Chcete šťastný konec?
Ne, tak jsem to nemyslel.
Na tvých narozeninách jsem ti vyprstil tetu.
-A moc mě to mrzí. -Cože?
Victorie. Francesco.
Ahoj, Shay. To jsem já, Chase. Haló?
Jo, jen jsem si říkal, jestli máš pak čas.
Jdi do prdele, kreténe!
-No tak, Amando! -Jdi k čertu, Chasi!
-Můžeme být přátelé, ne? -Odpal!
To nešlo tak dobře, jak jsem plánoval.
Jejda.
Vrať se a ty laciné kytky si odnes!
No tak, ty zmrde!
Do hajzlu!
Ahoj, páni. Do hajzlu.
To by mělo být fajn.
Jo, vzpomněl jsem si, že tvá…
-Oblíbená barva je bílá… -Bílá není barva. Je to odstín.
Tak jo. Jdeme na to.
Takže…
-Jo. -Panebože!
Je to fakt dobré. Kdo by řekl, že umíš vařit?
Někoho jsem na to najal.
Hele, já…
Vím, že ses kvůli mně cítila zneužitá.
A tím, že jsem se za nás styděl…
Jsem ti ublížil.
Neublížil, Chasi.
Mezi námi to byl jen byznys.
Byls pro mě něco jako…
Budíček.
Připomínka, že život není fér
a Bůh má své oblíbence.
A… Jo.
Je to na prd, ale není to tvoje vina.
Hele.
Odpouštím ti.
Na zdraví.
Děkuju.
Už jsem prošel skoro celý seznam.
Zbývá mi poslední žena.
Chceš sušenku?
Ne, není v tom žádný záměr. Jen jsem myslel, že bys to měla vědět.
Dobře, jeden… Jeden malý záměr možná mám.
-S tou poslední potřebuju tvou pomoc. -S Milan?
Nechce, abych ji kontaktoval.
Nechce mě ve svém životě ani v životě dítěte.
A ty chceš, abych s ní promluvila?
Vím, že žádám hodně.
Jen jsem nevěděl, koho jiného se zeptat.
Udělám to pod jednou podmínkou.
-Cokoli. -Ten další záměr, co máš v hlavě?
Zapomeň na něj. Hned.
Já tě zpátky nevezmu.
Dobře.
Hele. Neříkám, že si myslím, že k něčemu dojde.
Ale nic není vytesané do kamene.
Víš, život, všechno se pořád mění.
Jak buddhistické.
Ale vážně, tohle děláš pro sebe.
Uvidíme…
Ne, neuvidíme.
Dobrý den, madam. Dáte si foie gras?
-Díky. -Prosím.
Šampaňské?
Ale ona přijde. Je otázka,
jestli ji sem přiměju přijít.
Emerald.
Ahoj. Moc díky, žes přišla.
Takhle teď probíhají tryzny?
Já myslela, že tu bude maximálně deset lidí.
Kteří budou sedět, sdílet staré vzpomínky a jíst kávový dort.
Holka, portýr mi vzal klíče.
Viděla jsem komorníka, jak bere lidem kabáty.
Někdo mi podal tuhle nóbl sváču.
No, to je lanýžem plněná pěna z foie gras na brioškovém toastu.
Specialita ze Spaga, což náhodou byla jejich oblíbená restaurace.
Páni!
To se ti musí nechat, holka.
Tohle se ti povedlo!
Dina si toho určitě váží.
Kde je? Chci jí vyjádřit soustrast.
Je… nahoře.
Ona… Dolů nepřijde.
Nech to na mně. Jen potřebuje trochu přemlouvat.
Teď by neměla být sama.
O to právě jde… není.
Aha. Jasně,
vzpomínka na Douga s ní bude žít navždy.
Ne.
Pořád tam má to podělaný tělo.
-Cože? -Ano.
Odmítá to opustit.
Ho.
Nenechá je to odvézt. Ho.
Jak z podělanýho filmu Víkend u Bernieho.
Vím, že kecáš.
Kéž by.
Chceš mi říct… Pardon. Tady.
Chceš mi říct, že ta žena je nahoře tři dny s mrtvolou?
Že se chová, jako kdyby si Doug pořádně zdříml?
Jo, správně.
Je to šílené.
A já mám pocit, že jsem to posrala.
Lidé začínají mluvit.
Ne, vedla sis skvěle.
Celou dobu až k luxusním husím játrům.
Hele, jestli se tam chce s Dougem zabarikádovat,
místo aby přišla dolů za hosty, není to tvoje vina.
Jasné? Není.
Emerald.
Díky, žes řekla, že jsem si vedla skvěle.
To neslýchám často.
A… rozhodně ne od vás.
Moc to pro mě znamená.
No, víš, občas jsou to svobodné matky,
které si musí vyhrnout rukávy a ty sračky zvládnout.
Ne, tam to nedávejte.
Japonsko, 1991
Ahoj, Dino.
Jak se máš?
Jen jsem si prohlížela fotky našich dovolených v Japonsku.
Můj bože, to hloupé kimono miloval…
Dino, musíme si promluvit.
Pojď dál.
Bez zesnulého.
Šlo by to?
Jo.
Dino, dole čeká dav živých lidí,
kteří tě chtějí utěšit.
Chtělas, ať ti dáme čas, což jsme všichni respektovali.
Už jsou to tři dny. Zítra čtyři.
Je po všem, zlato.
Musíme to zařídit. Už jsi…
Ne, ještě ne.
-Dobře. Chtěla bys, abych… -Ne.
Chtěla bych, abys mě nechala být, abych se mohla vrátit do naší ložnice
a v klidu truchlit.
Tak jo. Necítím se na to,
dokud mi neřekneš, jaké máš plány.
Nemám žádné zatracené plány.
Jasné?
Vlastně mám plán.
Zůstanu vedle svého manžela, dokud nebudu připravená se rozloučit.
Počkej chvíli. Počkej.
Počkej, Dino.
Myslím, že neuvažuješ jasně.
Ano? Možná bych mohla zavolat doktora.
Ať ti předepíše něco, co ti pomůže získat kontrolu…
Do prdele práce!
Celý život jsem měla vše pod kontrolou.
Ztratila jsem životní lásku.
Myslím, že zrovna v tuhle chvíli
mám právo být mimo kontrolu!
Doug pro mě byl vším.
Vším.
Donutil mě věřit v sama sebe, v nás.
Slavit… utěšovat…
vyzývat… bojovat… smát se.
A teď je prostě…
pryč.
Jo, jen tak.
Jako nějaká… kniha, kterou ti…
vyrvali z ruky, než jsi ji stihla přečíst do konce.
-Zlato, já vím, jak je to těžké… -Ne, nebudeš tu stát
a říkat mi, jak je to těžké.
Nebudeš mi říkat, že je čas.
Já rozhodnu, kdy je čas, ani ty, ani nikdo jiný.
Pojď sem, zlato. Pojď sem.
Dobře. Pusť to ven.
Jsem tady.
Bude to v pořádku.
Bože…
Ne…
Tak jo, dobře. Ahoj.
Ahoj, omluvte mě. Moc se omlouvám.
Ahoj. Co to sakra je?
Kdybych chtěla hudbu, najala bych Adele.
Nejde o to, co chceš ty.
Poskytuju mu zasloužený odchod.
A kam odchází? Do pekla?
Dámy a pánové, na počest Douga Moorea,
napůl Skota, celé legendy,
jsem si řekla, že je správné
poskytnout mu pořádné rozloučení.
Děkuju.
Bože, ten chlap nenosil ani Burberryho, protože nemohl vystát kostkovanou látku.
Teď je z něj zatracené Statečné srdce?
Ale ne. Zrovna když si člověk myslí, že atmosféra už nemůže být trapnější,
objevíš se se třemi uřvanými močovými měchýři.
Dobrá práce.
Najednou vypadáš, jako bys měla zácpu.
Dina má v kuchyni tabletky s vlákninou.
Proč si tam nedojdeš a jednu neštípneš?
Funguje i na hnijící číči?
To bys měla vědět.
Prosím, zavřete laskavě huby. Moc děkuju.
Haló?
To, co děláš, nebude fungovat.
Myslíš ten předporodní kurz?
Chceš to dítě mít a vychovávat sama,
být nezávislá, svobodná matka a Chaseovi nic nedlužit.
Je to zatraceně obdivuhodné. Ale takhle to nikdy nedopadá.
A jak to víš?
Viděla jsem to stokrát…
Jako první krok tě zažaluje o opatrovnictví.
Jako druhý, třetí, čtvrtý, pátý až stý krok
tě zatáhne do ošklivé právní bitvy místo toho,
aby sis užívala nejlepší okamžik svého života.
Zničí tě po finanční i právnické stránce a nakonec
budeš sdílet dítě s někým,
koho nenávidíš nejvíc na světě.
Ale já mám řešení.
A jaké?
Vyřeš to teď, než se dítě narodí.
K tomu tě navedl on?
Nevolala bych, kdybych si nemyslela, že je to správné.
Dobře.
Ale udělám to jen tehdy, když u toho budeš jako má právnička.
-Moje kancelář. Dnes v šest večer. -Dobře.
Ale ať se kouká chovat sakra slušně.
Tahle mrcha je unavená.
Tak jo. Chovej se vzorně.
Fajn. Chceš si promluvit. Mluv.
Díky, žes přišla, Milan.
Hele, omlouvám se, jo?
Chci pomoct, jak jen budu moct.
Jo, já věděla, že to řekneš.
Nechci tvou pomoc.
Já nechci, aby ses do toho pletl.
Pořád můžeme být přátelé.
-Přátelé? -Jo, přátelé.
Je to dítě. Je to vzrušující. Má to být zábava.
Ty jsi vážně idiot, co?
Přijde ti tohle jako zábava?
Do hajzlu! Co to s tebou je?
Divím se, žes to nechytil. Neživíš se hrou s míčem?
Jsem rozehrávač. Já míčem házím.
Tak rozehrávač hází? Taky na tebe něco hodím.
Hej, Alluro, pomoz mi.
-No tak, klid! -Já tě kurva nenávidím.
-Dejte si pauzu a pak znovu. -Co je s tebou?
-Co je s tebou? Jo? -Tohle není dobré pro dítě.
Pro dítě není dobré to,
že si myslíš, že můžeš mít všechno, do prdele!
Byla jsem pro tebe jen zkurvená hračka na poličce!
-Kašlu na to! Končím. -Udělej mi…
-Chasi. -Ne, končím.
-Jdi do prdele! -Chtěl jsem se chovat mile.
Chtěl jsem ti nabídnout spoustu peněz
bez jakýchkoliv závazků.
Seru ti na milé chování i na tvé peníze.
Je to hnus. Zřejmě budou smrdět jak špinavý péro a koule.
Víš co? To dítě je stejně moje jako tvoje.
-Jo? -Jo. Uvidíme se u soudu.
-Chasi, ne… -Ne. Končím s vámi oběma.
Podělal jsem to, dobře?
Ale tys ošukala manžela své šéfky!
Takže blahopřeju, oba jsme na hovno.
A já mám svá práva.
Jasné? I muži jsou lidé.
Není to fér.
To dítě mám rád.
A budu tě žalovat o výhradní opatrovnictví.
A hádej, kdo bude má právnička. Carr.
Ven! Hned!
Běž!
Chceš tip?
Jsem cíl, dotáhni to.
Jo?
To je lepší.
Díky, Libby.
Až budu chtít příště vyklidit místnost, vykašlu se na požární alarm
a najmu si ty tvé debilní dudáky.
Vážně sis myslela, že přijde
kvůli všem těm hollywoodským patolízalům, co se snaží udělat si selfíčko
-s Oscary na Instagram? -Tak jo, nechte toho.
Ano? Obě jste něco zkusily, ale nevyšlo to.
Teď musíme dát hlavy dohromady. Chápete?
Dobře.
Kde jsou všichni?
Na mé pozvánce bylo do sedmi.
-Dina všechny vykopla. -Co? Proč?
Je ochromená žalem. Nevyleze ze svého pokoje.
A nedovolí odnést Dougovo tělo.
Panebože! Do prdele.
To je víc než jen truchlení.
Co budeme dělat?
Mám si s ní jít nahoru promluvit?
Ne, půjdeme všechny.
Jednu z nás ignorovat může, ale celý tým ne.
No, já aktuálně moc nevěřím
v týmovou práci.
No, tak to by ses možná neměla účastnit.
Tak jo, dost!
Jasné?
Jestli vám na Dině záleží, musíte přestat soupeřit o oblíbence paní učitelky.
Musíte být na jedné lodi!
V jednotě je síla!
-Je opilá. -Samy…
-Moc toho vypila. -Ona je prostě…
Seru na to!
Přestaňte. Obě dvě!
Dina nahoře mluví s mrtvým chlapem.
Vzpamatujte se.
No tak! Do prdele.
Ahoj, Dino, to jsme my.
Můžeme jít dál?
Cirkus už odjel z města?
Jo. Všichni si sbalili stany a jeli domů.
Omlouvám se za ten dav. Přišlo víc lidí, než jsem čekala.
Asi mi nedošlo, jak moc byl milovaný.
A ta hudba…
jo, možná to nebylo mé nejlepší rozhodnutí.
Jak se ti vede?
Podívejte se na tohle.
MOORE OPĚT ZVÍTĚZIL
To jsem já a Doug tu noc, co vyhrál prvního Oscara.
Panebože, byli jsme tak mladí.
Podívejte se na nás… jak záříme, celý život máme před sebou.
Vypadáte tak šťastně.
Měli jste mezi sebou něco výjimečného.
Prosím, neříkej mi, jaké jsem měla štěstí.
Mělas slyšet, co lidé dole říkali.
O vašem manželství,
o vašem společném životě. Byli zelení závistí.
A nešlo jen o jeho kariérní úspěchy.
-Což je v tomhle městě vzácné. -Jo.
Vy dva jste opravdu anomálie.
Všechno to pozlátko, ceny, všechny ty okázalé nesmysly,
za kterými se lidé honí, aby zaplnili prázdnotu,
nic z toho jste nepotřebovali.
Měli jste něco opravdového a bylo to poznat.
Je to tak.
Podívejte, vím, že všechny chcete pomoct, a opravdu si toho vážím.
Ale nic, co řeknete, tu bolest nezmírní
ani mi ho nevrátí zpět.
Víš, Elijah, to je můj geniální fyzik.
Nedávno pořád dokola mlel o energii a kvantovém cosi.
Říkal, že to, co nás oživuje, ta životní síla,
díky které jsme naživu, je energie, která se pořád hýbe, mění
a nikdy nezanikne.
Není svázána tělesnými omezeními jako my ostatní.
A proto se ho tu takhle držet…
Chci říct, že tohle… tohle není on.
To není ten muž, kterého jsi milovala,
který rozzářil každou místnost, do které vešel.
Ta energie se posunula dál.
Je načase nechat ho jít, aby se mohl hýbat dál
a ty taky.
Zůstane s tebou, když se budeš držet lásky, vzpomínek, toho, jak tě změnil.
Tam ta jeho energie vždy bude…
V tobě.
Přesně tak.
Pořád přemýšlím…
co kdyby to nedejbože byl jeden z mých kluků… co by mi kdo mohl říct?
Jo, nechtěla bych, aby mi někdo říkal, co mám cítit nebo dělat… Ježíši.
Proto jsem byla proti manželství.
Možná je lepší se s nikým moc nesblížit.
Víte, manžel, děti…
stejně to všichni nakonec odsereme.
Jo, ale hrát to na jistotu jen proto, že si nechceš ublížit?
Tak to možná dělám já.
Nechávám Chase jít. Lásku svého života. A to jen proto,
že se bojím.
Ne, to neděláš a ty to víš.
Rozhodně ne.
Na druhou stranu nevím,
jestli ve svém věku najdeš lepšího.
Hele…
Co je?
-Kvůli tomuhle? -Jo, rozhodně.
Děvčata?
Zavolejte jim. Ať si pro Douga přijedou.
Už je čas.
A děkuju.
Počkat.
Páni.
Řekni to.
Nemůžeme.
Řekni, co cítíš.
Chasi, ne…
Miluju tě.
Ahoj.
Co je?
Nic.
Udělal jsem ti kafe.
Víš, překvapilo mě, že tě po tom všem vidím…
Myslíš po tom hysteráku, cos předvedl v mé kanceláři?
Po mém hysteráku?
Doslova po mně házela věci.
Choval ses jako čtyřleté dítě.
Ona si začala!
Stojím si za svým.
Tak proč jsi změnila názor?
Nevím.
Lidská nutkání.
Zažaluj mě.
A možná, jen možná, mám slabost pro táty,
kteří se zastanou svého dítěte.
Takže si myslíš, že i muži mají práva?
Práva mužů a žen nejsou žádná soutěž.
Každý člověk má nárok na svá základní práva.
Jako právo na život, na svobodu a na to jít si za štěstím…
Co kdybychom to zkusili znovu?
České titulky Tereza Nesvačilová