Du behöver verkligen en manikyr.
Men du är ändå helt underbar.
Så Allura fixar Mansfields vittnesmål.
Jag tar Patels vårdnadsförhandling
och Liberty, tittade du på Dinas motbud i Kaplan-ärendet?
Ms Ronson, vill du delta här, nu idag?
Förlåt, jag var...
Jag tänkte bara på hur fel det är...
...att Dina är ensam just nu.
Jag pratade med henne igår kväll, och hon sa att hon ville det.
Ja, hon sa samma sak till mig med.
Och jag förstår det. Det gör jag.
Det var så jag också kände.
Förlorade du mannen du varit gift med i 40 år
utan att jag visste det?
Jag säger inte att min skilsmässa är som det hon går igenom,
men det är ändå en förlust.
Vänta lite. Pratade ni båda med henne igår kväll?
Jag försökte ringa men hembiträdet sa: "Hon är opasslig."
Hon uppskattade säkert ditt samtal.
- Gå inte dit, Lib. - Va? Gå vart?
Till ditt förskräckliga, hemska, jättedåliga, osäkra ställe.
Jag mår bra.
Okej.
Jag antar att jag aldrig blir en del av det här
amerikanska systerskapet som ni har.
Du kan inte mena allvar.
Det är sant.
Trots hur länge jag bott här, har jag jämt känt mig som en utböling.
Även med er.
Du måste skämta.
Okej.
Verkligen?
Förklara då varför du bokade in din skilsmässomedling
samma dag som du visste att jag måste vara borta för skiljedomen?
Tänk om Chase hade vunnit och fått halva byrån? Vår byrå.
Jag hade rätt att vara där.
Jag sa att det var Carr.
Hon vägrade boka om det.
Du vet att vi ville ha dig där.
Du är inte bara en partner. Du är vår syster.
Det känns bara som om...
...ibland är de som ska älska en mest
de som får en att känna sig utanför.
Dina har inte pratat med dig
på grund av nåt personligt,
så sluta. Hon älskar dig.
Det är inte vad vi tror att hon behöver.
Det handlar om vad hon har bett om.
Och vi är skyldiga henne att respektera det, eller hur?
Nyheter sprids snabbt om man har en flotta flygande apor.
Men titta, Mary Poppins onda tvilling.
Var är paraplyet? Sitter det fast i röven?
Vad gör du ens här?
Lämnade nån grinden öppen vid husvagnsparken?
Dråpligt. Och du?
Kunde du inte motstå chansen att fejka snällhet?
Övar du på det vilande bitchansiktet i spegeln,
eller är det din enda gudagåva?
Stackars Carr. Sedan vi vägrade dig i byrån,
har du sniffat runt som en dräktig tik.
Nu fjäskar du för Dina och tror att det är din väg in.
Tyvärr, men vi har sista ordet, inte Dina,
så spara din energi till nåt mer realistiskt,
som att torrknulla nån annans ben.
Dina var min mentor långt innan du emigrerade hit
med din Downton Abbey-accent
och började sno bra juridiska jobb från kompetenta amerikaner.
Jag blev rekryterad. Du blev avvisad.
- Smaka på den. - Ät min röv.
- Hej. - God eftermiddag, Isabella.
Det är Esperanza.
Mrs Standish vill inte bli störd.
Det är okej. Jag skulle bara lämna nåt.
Det är en Shepherd's pie. Hembakad, förstås. Mammas recept.
- Nästan som medicin. - Jag har ätit den och du har rätt.
Smakar som sjukhusmat.
Jag å andra sidan tog med en vacker bakad ziti,
och Richard Irving på The Ivy hälsar.
Jag ger henne dem.
Det är ingen fara, jag sätter den i köket.
Tack, söta du.
Förlåt för hennes brist på gott uppförande, Esmeralda.
- Esperanza. - Strunt samma.
Ursäkta mig.
Dina, förlåt mig, men jag kunde inte hålla mig borta.
Jag förstår. Vi kramas.
Kom hit, då. Ursäkta mig.
Tack.
Jag tog med min mammas berömda Shepherd's pie.
Hembakad, såklart.
Jag ville se så att du äter.
Och du borde inte vara ensam just nu.
Sorg är en tung börda även för nån så stark som du.
Därför tog jag med ziti från The Ivy.
Inget är så bekvämt som outsourcing.
Doug lärde mig att göra en perfekt omelett.
Tack, båda två, för era grytor.
Men jag ska äta det här.
Det är vad jag vill ha.
Men det är inte sunt att stänga alla ute.
Doug vill inte att du är ensam.
Jag är inte ensam, jag är med honom.
Han är ju där uppe.
- På övervåningen? - Fortfarande?
Ni får gärna följa med upp, om ni vill se honom.
Kom, tjejer.
Vad fan?
- Ursäkta. Nej, vänta lite. - Vänta.
Kom in, han bits inte.
Självklart inte, för han är...
- Du vet... - Död.
Han har funnit frid.
Jösses.
Du vet väl hur mycket jag älskar dig, Dina?
Och att jag är den pragmatiska.
Av oss alla har jag alltid varit den pragmatiska dottern.
Så säger du ju alltid, eller hur?
Läxa inte upp mig, Liberty. Inte nu.
Nej, nej. Självklart inte. Men jag...
Det här...
Det är inte sunt att ha honom kvar här.
Det är inte normalt. Det vet du väl?
Älskling, jag är orolig.
Låt mig ringa några samtal
så hjälper jag till att underlätta begravningen,
så att du kan börja din läkningsprocess.
Doug var skotsk-irländsk.
De gör så här.
De har gjort det i hundratals år.
Det kallas likvaka.
Han har inte varit här en vecka. Det har bara gått en dag.
Och han förruttnar inte.
Och jag riskerar inte att tappa förståndet.
Herregud...
Jag förstår verkligen.
Det påminner mig om min Pussy.
Min katt, som dog när jag var fem.
Mrs Pussy.
Hon hade katt-AIDS.
Ursäkta. Men jämför inte förlusten av din katt
med fyrtio års äktenskap.
Ett barns sorg kan vara lika djupgående!
Min Pussy var hela min värld.
Och när min Pussy dog,
behöll jag henne i min säng i dagar,
klappade henne och...
...pratade med henne.
Självklart blev min mamma så arg.
"Sluta leka med din Pussy, Carr!"
Hon skrek.
Men jag vägrade.
Även när Pussy började lukta jätteilla
och blev slemmig,
höll jag mig inlåst på rummet
och sörjde privat,
för jag kunde inte släppa min Pussy.
Kan du sluta säga ordet "Pussy"?
Dra åt helvete.
Dra åt helvete själv.
Tack, Carr, för att du förstår.
Å andra sidan
- använde Doug inte kattlådan. - Nej.
Han gick på toaletten.
Och han hostade inte upp hårbollar på kudden.
Men han var min bästa vän...
...i hela världen,
och vi byggde ett liv ihop.
Jag fattar.
Och jag lovar, du tar dig igenom det här.
Det där var inte lätt,
men till slut lärde jag mig att trösta mig själv
utan att röra min Pussy.
Okej, det är... Bra.
Jag ska låta dig sörja på ditt eget sätt.
Men lova mig, Dina, att du ringer en begravningsbyrå
och ordnar allt.
- Annars kan jag hjälpa dig... - Jag sköter det.
- Oroa dig inte. - Okej.
I så fall borde du få sörja i enrum nu.
Jag skulle vilja stanna.
Ibland är det enda man kan göra i dödas närvaro
att sitta där i tystnad.
Det är nåt heligt med det,
som om man är tyst nog,
kan man känna dem.
Har du nåt emot om jag sitter här med dig ett tag?
Gärna, Carr. Tack.
Okej, jag...
...lämnar er ifred.
Men... om du behöver mig, sitter jag i min bil.
Ingen behöver dig här.
Jag kommer att försöka skrubba orden
"slemmig Pussy" från min hjärna.
En alkoholfri Paloma.
Lite tequila i den där nu, Allura?
Tack, Mike. Men nej.
Bara stilfullt och klart nu ikväll.
Tack.
- Är den platsen upptagen? - Den är ju din.
Jag tänkte att du ville träffa mig snart.
Varför det?
För att jag saknade dig.
Du saknade nog mig också.
Våra drinkar. Oss två.
Som förr i tiden när vi dejtade.
Jag bad dig komma av en anledning, Chase, den är inte nostalgisk.
För skilsmässopapperen.
Jag hörde om Doug.
Jag är så ledsen.
Hur mår Dina?
Hon är Dina.
Hon vill vara ensam, och jag förstår det.
Det är överraskande att du gör det personligen.
Låt oss säga att Dougs död har gett mig nya perspektiv.
Jag har sett följderna av röriga skilsmässor.
Och ilska, agg och ånger som folk bär med sig i graven.
Jag vill inte ha det så.
Så jag har två saker som jag tror kan hjälpa oss med det.
För det första,
mycket pappersarbete.
Allt vi kom överens om, bokstavligen.
Trettiosex timmars arbete av de bästa advokaterna i landet.
Så bra.
Vad är det andra?
Chase Munroe.
Jag förlåter dig.
Mike, jag tar den där tequilashotten.
Vi skrattade när han gick.
Varför kunde vi inte ha det så här hela tiden när vi var ihop?
För vissa förmåner är reserverade bara för vänner.
Ja, men kan man inte få allt?
Ingen har allt.
- Och jag har sett många äktenskap. - Nej. Dåliga äktenskap.
Du är partisk och jag känner fortfarande hopp.
Chase, du har ju ett beroende, det vet du väl?
Kärlek, sex, intimitet. Det är på riktigt.
Hör på, jag...
Jag vill ju ställa allt till rätta.
Men vet inte var jag ska börja.
Du måste göra det nionde steget.
Så som missbrukare gör, när de tillfrisknar.
Gottgör, erkänn, be om förlåtelse.
Du har redan förlåtit mig.
Inte bara från mig, utan från alla.
Alla kvinnor du låg med.
Det är omöjligt.
Jag har ju ingen lista.
Men det har jag.
Kom igen. Emerald är bra på sitt jobb.
Lägg av.
- Hola, Esperanza. - Jag är så ledsen.
Standish tar inte emot nån från planeten Fiffi nu.
Jag tror inte det.
Vid denna känsliga tidpunkt så föredrar hon sina närmaste vänner.
Tack för blommorna.
Så underbara!
Inget säger "jag bryr mig" som två minuter på en florist-app.
Men tack för att du kom,
och snälla, byt frisyr.
Hur kan du ens sova, Carr?
Jag sover ju jättebra.
Verkligen?
Du stöttar Dinas galenskap med allt ditt fittsnack.
Så äckligt!
Medan hennes man förvandlas till kompost rakt framför hennes ögon.
Dina behöver nån hon kan lita på för att hantera saker,
och det är ju tyvärr mig,
inte nån andraklassens, klimakterieprinsessan Diana-wannabe.
Jag får fortfarande mens förresten och jag vet att det svider.
Ja. Kul för dig.
En applåd, du vinner.
Jag vill se dig förblöda ensam.
Och på Grant, Ronson, Greene & Associate
bryr vi oss om varandra ännu
och därför får du inte en plats vid vårt bord.
Tiden kommer att avgöra det, va?
Det kan bli din plats.
Dra åt helvete.
Det önskar du.
Du, benskörhet.
Jag glömde nästan.
Hon tar emot imorgon mellan fyra och sju,
för en liten sammankomst jag ordnat.
Inget märkvärdigt, och bara för
de i periferin som vill visa deltagande.
Carr, älskling, vem är det?
Ingen.
Bara en gammal kärring i en cape.
Jag är inte bra på att prata om sånt som känslor.
Men jag menar det från djupet av mitt hjärta...
Förlåt att jag hade sex med din tvillingsyster.
Att jag sa hennes namn istället.
Knullade du Janet?
- Ni är tvillingar. Identiska. - Din skithög!
- Du ser ut som din syrra... - Stick.
Julia...
Jag ville säga förlåt...
För då jag bad dig stoppa lillfingret i mitt hål.
Eller var det din vän, Rachel?
Jävla skitstövel!
Emily...
Vi kan ändå få ett lyckligt slut.
Så du vill ha ett lyckligt slut?
Nej, jag menade det inte så.
Jag pullade din moster på ditt kalas.
- Förlåt. - Vad gjorde du?
Victoria. Francesca.
Hej, Shay, det är jag, Chase. Hallå?
Jag undrar bara om du är ledig senare.
Dra åt helvete!
- Men Amanda! - Dra åt helvete, Chase!
- Vänner, va? - Dra åt helvete!
Det gick inte så bra som jag trodde.
Ojdå.
Kom tillbaka och ta dina billiga jävla blommor!
Fan ta dig, ditt as.
Fan!
Hej, wow. Jävlar.
Det här borde bli bra.
Ja, jag kom ihåg att din...
- Din favoritfärg var vit... - Vit är ingen färg utan en nyans.
Okej, vi kör.
Så...
- Ja. - Herregud!
Det är så gott. Vem visste att han kunde laga mat?
Jag anlitade nån nu.
Hör på, jag vet att...
...du känner dig utnyttjad.
Och min egen skam över oss...
Jag sårade dig.
Du sårade inte mig, Chase.
Det vi hade var en transaktion.
För mig var du...
En väckarklocka.
En påminnelse om att livet inte är rättvist,
och att Gud nog har favoriter.
Och... Ja.
Det suger, men det är inte ditt fel.
Du.
Jag förlåter dig.
Skål.
Tack.
Jag är snart klar med listan.
Jag har bara en kvar.
Vill du få en kaka?
Nej. Ingen agenda. Jag tänkte bara att du bör veta.
Ja, kanske... Jag kanske har en liten agenda.
- Jag behöver din hjälp med den sista. - Milan?
Hon bad mig inte kontakta henne.
Ingen inblandning i hennes liv och barnets.
Så du vill att jag ska prata med henne?
Det är mycket begärt.
Jag visste inte vem jag skulle fråga.
Jag gör det på ett villkor.
- Vad som helst. - Den andra agendan i ditt huvud?
Glöm bort den. Nu.
Jag tar inte tillbaka dig.
Okej.
Jag säger inte att jag tror att nåt ska hända.
Men inget är skrivet i sten.
Livet och allt förändras hela tiden.
Så väldigt buddhistiskt.
Men allvarligt, du gör jobbet för dig själv nu.
Vi får se...
Nej, vi får inte se.
Hejsan. Önskas lite foie gras?
- Tack. - Varsågod.
Champagne?
Hon kommer. Fråga är bara
om jag får henne att komma.
Emerald.
Hej. Tack så mycket för att du kom.
Är det så här de gör vakorna nu?
Jag trodde att det skulle vara tio personer.
Sitta och dela gamla minnen, och äta kaka.
Betjänten tog mina nycklar.
Jag såg en butler ta jackor.
Nån gav mig tjusigt käk.
Det är tryffelfylld foie grasmousse på briochetoast.
En specialitet från Spago, som råkade vara deras favoritrestaurang.
Jag måste säga det, tjejen.
Du gjorde detta bra!
Jag vet att Dina uppskattar det.
Var är hon? Jag ville prata.
Hon är... på övervåningen.
Hon... kommer inte ner.
Jag tar hand om det. Hon måste lockas.
Hon borde inte vara ensam.
Det är just det. Det är hon inte.
Okej. Nej, såklart inte,
Dougs minne lever med henne för evigt.
Nej.
Hon sitter med den jävla kroppen.
- Vad? - Ja.
Hon vägrar lämna den.
Honom.
Hon låter dem inte ta den. Honom.
Det här är som nån sjuk Länge leve Bernie- situation.
Jag vet att du ljuger.
Jag önskar det.
Så du menar... Ursäkta mig.
Försöker du säga att kvinnan har suttit där uppe med ett lik i tre dagar?
Beter hon sig som om Doug tagit en lång tupplur?
Ja, precis.
Det är galet.
Nu känns det som jag gjort fel.
Folk börjar prata.
Nej, det här är jättebra.
Hela vägen ner till den fina gåslevern.
Om hon väljer att gömma sig där uppe med Doug
istället för att träffa gästerna, så är det inte ditt fel.
Det är inte ditt fel.
Emerald.
Tack för att du sa "bra jobb" nu.
Det hör jag inte ofta.
Och... definitivt inte från er.
Det betyder mycket.
Ibland är det singelmammorna
som måste kavla upp ärmarna och ta hand om röran.
Nej, lägg inte det där.
Hej, Dina.
Hur mår du?
Jag tittade precis på foton från våra Japan-resor.
Herregud, han älskade den fåniga kimonon...
Dina, vi måste prata.
Kom in.
Borta från den avlidne.
Är det okej?
Ja.
Dina, du har en massa levande människor
som väntar där nere för att trösta dig.
Och du bad oss ge dig tid, och vi har respekterat det.
Det har gått tre dagar. Imorgon blir det fyra.
Det är över, älskling.
Vi måste ordna med allt nu. Har du...
Nej, det har jag inte.
- Okej. Vill du att jag... - Nej.
Jag vill att du lämnar mig så att jag kan gå till vårt sovrum igen,
och sörja i fred.
Jag känner mig inte bekväm med det
förrän jag vet vad du planerar.
Jag har inga jävla planer.
Okej?
Jo, jag har en plan.
Att jag stannar bredvid min man tills jag är redo att ta farväl.
Vänta lite. Stopp.
Vänta, Dina.
Jag tror inte att du tänker klart.
Jag kanske kan ringa en läkare.
Få honom att skriva ut nåt som kan hjälpa dig att få kontroll...
För helvete!
Jag har haft kontrollen hela mitt liv.
Jag har förlorat mitt livs kärlek.
Det här är den enda gången
jag har förtjänat rätten att vara utom kontroll!
Doug var allt för mig.
Allt.
Han fick mig att tro på mig, på mig själv och på oss.
Vi firade... och tröstade varandra...
...utmanade... och bråkade... och skrattade.
Och nu är han bara...
...borta.
Bara så där.
Precis som nån... bok som har...
...slitits ur handen innan man vet slutet på historien.
- Jag vet hur svårt... - Nej, du får inte stå där...
...och berätta hur svårt detta är.
Du får inte säga att det är dags.
Jag bestämmer när det är dags, inte du och inte nån annan.
Älskling, kom hit. Kom.
Det är okej, släpp ut det.
Jag är här.
Det ordnar sig.
Herregud...
Nej...
Okej, hej.
Hej, ursäkta mig. Jag är ledsen.
Hej. Vad fan?
Om jag hade önskat musik, skulle jag ha valt Adele.
Det är inte om vad du vill.
Han får avskedet han förtjänar.
Och vart skickar du honom? Åt helvete?
Mina damer och herrar, till Doug Moores ära,
till hälften skotte och en total legend.
Jag tyckte att det passade
att ge honom ett ordentligt farväl.
Tack. Tack.
Herregud, han ville inte ens bära Burberry för att han hatade skotskrutigt.
Och nu är han Braveheart?
Just när man trodde att vibbarna inte kunde bli mer pinsamma,
dyker du upp med tre skrikande blåspåsar.
Bra gjort.
Du ser plötsligt lite förstoppad ut.
Dina har laxermedel i köket.
Gå och ta lite, och kläm ut en.
Funkar det på ruttnande fittor?
Du borde veta.
Snälla, håll käften. Tack så mycket.
Hallå?
Det kommer inte att funka. Det du gör.
Att gå på mödrakursen?
Du vill föda barnet och uppfostra det själv,
vara en självständig, ensamstående mamma och inte vara skyldig Chase nåt.
Det är jävligt beundransvärt. Men det blir aldrig så.
Och hur vet du det?
Jag har sett detta 100 gånger.
Först stämmer han dig, för vårdnaden.
Steg två, tre, fyra, fem till hundra,
du kommer dras in i en hemsk juridisk strid
under det bästa ögonblicket i ditt liv.
Han kommer att spendera mer, ha bättre advokater, och i slutändan
kommer du att dela barnet
med den du har börjat hata mest i världen.
Men jag har en lösning.
Och vad är det?
Lös det nu. Innan barnet kommer.
Fick han dig till det här?
Jag hade inte ringt om jag inte tyckte det var rätt sak.
Okej.
Men bara om du är där som min advokat.
- Mitt kontor. Klockan sex ikväll. - Okej.
Han måste uppföra sig ordentligt.
Jag är jättetrött.
Okej, ditt bästa uppförande.
Så du vill prata. Prata.
Tack för att du kom, Milan.
Jag är ledsen.
Jag vill hjälpa till på alla sätt jag kan.
Jag visste att du skulle säga det.
Jag vill inte ha hjälp.
Jag vill inte att du dras in.
Vi kan vara vänner.
- Vänner? - Ja, vänner.
Det är en bebis. Det ska vara spännande och roligt.
Du är verkligen en idiot, va?
Är det här kul?
Fan! Vad är det med dig?
Att du inte tog den. Jobbar du inte med bollar?
Jag är quarterback, och kastar.
Kastar? Jag ska kasta nävar, på dig.
Vänta lite, Allura.
- Stopp, stopp! - Jag hatar dig.
- Ta en paus, börja om. - Vad är det?
- Vad det är? - Inte bra för barnet.
"Inte bra för barnet",
är det så du vill ha din jävla kaka och äta den?
Jag var den jävla leksaken som du hade på hyllan!
- Jag sticker nu. - Gör mig...
- Chase. - Jag går.
- Dra åt helvete! - Jag ville vara snäll.
Jag kom för att erbjuda dig pengar,
utan förpliktelser.
Fan ta din snällhet och dina pengar.
Så äckligt. De luktar nog smutsig kuk och kulor.
Men det barnet är lika mycket mitt.
- Jaså? - Ja. Vi ses i rätten.
- Chase... - Nej, nog med er båda nu.
Jag klantade mig, okej?
Men du knullade din chefs man!
Så grattis, vi är båda skithögar.
Och jag har rättigheter.
Män är människor.
Det är inte rättvist.
Jag älskar bebisen.
Jag ska stämma om full vårdnad.
Gissa vem som blir min advokat. Carr.
Ut! Nu!
Gå!
Vill du ha tips?
Jag är målet, träffa det.
Jaså?
Det var bättre.
Tack, Libby.
Nästa gång jag ska tömma rummet hoppar jag över brandlarmet
och anlitar dina säckpipor.
Trodde du hon skulle dyka upp nu
med alla Hollywood-idioter som försökte ta selfies med den här?
- Oscars för deras Instagram? - Okej, lägg av.
Ni båda försökte göra nåt, men det fungerade inte.
Nu omgrupperar vi tillsammans. Uppfattat?
Okej.
Var är alla?
För min inbjudan sa till sju.
- Dina sparkade ut alla. - Vadå? Varför?
Hon är förlamad av sorg. Hon går inte ut ur sitt rum.
Och hon låter dem inte ta Dougs kropp.
Herregud! Fan.
Det är mer än att bara sörja.
Vad gör vi?
Borde jag prata med henne?
Nej, vi går allihop nu.
Hon kan ignorera en av oss, men inte allihop.
Jag har inte stort förtroende
för lagarbetet just nu.
Då kanske du borde stå över.
Okej, det räcker!
Eller hur?
Om ni bryr er om Dina, får ni båda sluta tävla om lärarens gunst.
Okej, kom överens nu!
Vi står enade!
Hör, hon är full.
- Hon fick för mycket. - Hon...
För helvete!
Sluta, båda två!
Dina är där uppe och pratar med en död man.
Skärp er.
Kom igen! För fan.
Hej, Dina, det är vi.
Är det okej om vi kommer in?
Har cirkusen lämnat stan nu?
Ja. Alla har packat sina tält och åkt hem.
Jag är ledsen att vi blev fler än jag väntade mig.
Jag insåg inte hur älskad han var.
Och musiken...
...ja, det var nog inte mitt bästa beslut.
Hur mår du?
Titta här.
FLER PRIS TILL MOORE
Det är vi när han vann sin första Oscar.
Herregud, vi var så unga.
Se på oss... så strålande, med hela våra liv framför oss.
Ni ser så lyckliga ut.
Ni hade nåt mycket speciellt.
Säg inte att jag hade tur.
Du skulle ha hört vad de sa där nere.
Om ert äktenskap,
om ert liv tillsammans, fyllda av avund.
Och det handlade inte om hans karriär.
- Vilket är ovanligt här i stan. - Ja.
Ni två är verkligen undantaget.
Allt glitter, utmärkelserna och allt pråligt nonsens
som folk jagar för att fylla tomrummet
var inget ni behövde.
Ni hade det viktigaste, och det märktes.
Instämmer.
Jag vet att ni vill hjälpa till, och jag uppskattar det.
Men inget ni säger kan minska smärtan
eller få honom tillbaka.
Du vet, Elijah, mitt fysikgeni.
Häromdagen pratade han om energi och kvantum-prylar.
Han sa att det som gör oss levande, livskraften,
det som gör oss levande är energi och den rör sig och förändras,
och den förstörs aldrig.
Inte bunden av den jävla kroppens begränsningar som vi andra.
Och det är därför att hålla fast vid honom...
Det här är inte han.
Det här är inte mannen du älskade,
mannen som lyste upp varje rum han gick in i.
Den energin har gått vidare.
Det är dags att släppa honom så att han kan röra sig,
och det kan du också.
Behåll honom genom att hålla fast vid kärleken, minnena, hur han förändrade dig.
Där kommer hans energi alltid att finnas.
I dig.
Det stämmer.
Jag tänker bara...
Tänk om det var en av mina pojkar, Gud förbjude... Vad skulle nån säga då?
Ja, jag vill inte att nån ska säga vad jag ska känna eller hur jag ska vara. Jösses.
Därför har jag varit emot hela äktenskapsgrejen.
Kanske bäst att inte komma för nära.
Du vet, med en make och barn.
Det går åt helvete, förr eller senare.
Ja, men att låta bli, för att man inte vill bli sårad?
Det kanske är det jag gör.
Släpper Chase, släpper mitt livs kärlek,
bara för att jag är rädd.
Nej, det är inte vad du gör och du vet det.
Absolut inte.
Å andra sidan vet jag inte om
du får nån bättre i din ålder.
Hallå...
Vad är det?
- På grund av det här? - Absolut.
Tjejer?
Ring. Be dem att hämta Doug.
Det är dags.
Och tack.
Vänta.
Oj.
Säg det.
Vi får inte.
Säg vad du känner.
Chase, nej...
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, jag älskar dig, älskar dig.
Jag älskar dig.
Hej.
Vad?
Inget.
Jag har gjort kaffe.
Jag blev förvånad över att se dig efter allt som...
Efter utbrottet du fick på mitt kontor?
Mitt utbrott?
Hon kastade saker på mig.
Du var som en fyraåring.
Hon började!
Jag har inget mer nu.
Vad fick dig att ändra dig?
Jag vet inte.
Mänskliga drifter.
Stäm mig.
Och kanske, bara kanske, gillar jag fäder
som försvarar sitt barn.
Du tror att män har rättigheter?
Mäns och kvinnors rättigheter konkurrerar inte.
Varje människa har rätt till grundläggande rättigheter.
Som livet, friheten och strävan efter lycka...
Vad sägs om att försöka igen?
Översättning: Marie Åkerlund