Rengeteg elfojtott vágyamat dolgoztam fel ezen a kanapén,
de általában egy nagy farok és egy biztonsági szó is szerepelt benne.
Carr, tudja, én sosem megyek házhoz, de a beszélgetésünk után
komolyan aggódtam a biztonságáért.
Azt elhiszem.
Aggódott, hogy ha bekattanok,
és kinyírom azokat a nőket, azzal bemocskolom a haszontalan praxisát.
Vagy attól tartott, hogy levadászom, mert mégsem hozott helyre.
Öt éven keresztül 400 dolcsit fizettem, hogy ott üljön hétről hétre
és jegyzeteljen, mint valami hülye gyorsíró.
Ezek a nők be akarják venni önt partnerként a cégbe.
Ugye? Talán ez az, ami felzaklatta magát.
Ezzel csak kínoznak engem.
Odacsalogatnak a lehetőséggel,
mint éhes kutyát egy darab hússal.
Csak hogy nézzék, ahogy nyáladzom.
Csakhogy ezúttal biztosan…
visszaharapok, és kitépem a torkukat.
Ahogy rámutatott, évek óta küzdünk ezzel a narcisztikus sérüléssel.
Igen, tudom.
És ez egyre rosszabb lesz.
Fáj. Fájdalmat okoztak.
És tudom, hogy ez a fájdalom sosem múlik el.
És ezt elfogadtam.
És most, hogy elfogadtam ezt, ezzel a soha el nem múló dühvel ébredek
minden egyes kibaszott nap,
és ez odáig fajult, hogy arról fantáziálok,
hogy felakasztom őket a Hermès sáljuknál fogva,
és addig etetem őket libamájpástétommal, amíg szét nem robbannak.
Ők az okai mindennek, remélem, tisztában van vele,
és írja is fel, a francba!
Ők csupaszították le rólam az emberségemet fiatal nőként,
és ők tettek ilyenné.
Miért van az, hogy simán dobok egy pasit, és kitörlöm a számát?
De amikor ezek a nők keresztbe tesznek nekem, azon agyalok,
hogyan itassam át a Lemaire-jüket ciánnal.
Ha egy nő megsebezi önt, az több, mint személyes ügy.
Az egy törzsi háború. Egy repedés az egész alapvető támaszrendszerben.
Allura, Emerald, Liberty és Dina, nem csupán belegázoltak a lelkébe,
hanem lerombolták az önvédelmi ösztönét is.
Bla, bla, bla!
Adnék egy jó tanácsot, doktornő!
Mivel nem tudja kiirtani belőlem ezeket az érzéseket,
már csak az a feladata, hogy segítsen megtervezni a bosszúmat.
És mivel tudom, hogy köti az orvosi titoktartás,
van valami ötlete?
Tragikus baleset éri a menyasszonyt,
vagy az „amíg a halál el nem választ” túl hamar bekövetkezik.
Szóval Liberty közelgő esküvőjéről van szó?
Térjünk rá a gyógyszerekre!
Nem akarok antidepresszánsokat szedni.
Dühös vagyok, nem depressziós.
Én inkább a hormonok irányába gondolkodtam.
Az ösztrogénszint csökkenése fokozhatja az ingerlékenységet,
és felerősítheti a harag, valamint az elutasítottság érzését.
Szóval azt mondja, ha elárasztom az agyamat ösztrogénnel,
akkor nem akarom felhasítani őket, mint egy tonhalat a szusi bárban?
Maga egy két lábon járó terapeuta-közhely, egy leértékelt kardigánban.
A picsába ezzel meg a hormonokkal!
Lejárt az idő.
Azért hívott ide, mert gyilkos gondolatai voltak.
Igen.
Ez most sem változott.
Ja, igen!
Maga nem volt veszélyben.
Túl unalmas ahhoz, hogy megöljem.
Bár jobban teszi, ha elhúz az irodámból, mielőtt ezt átgondolom.
Húzzon a picsába!
VÉGSŐ BOSSZÚ
MINDEN FAIR
Azt hiszem, mire visszajövök a nászútról,
meglesz az ítélet azokkal a feltételekkel, amikben megegyeztünk.
Oké. Köszönöm. Nagyon köszönöm.
Igen, elég izgalmas, de örülni fogok, ha vége lesz.
Nem úgy vége, hogy… Tudod, hogy értem. Pontosan.
Bocsáss meg! Jézusom!
Rendben, keress nyugodtan bármikor, éjjel-nappal!
Elérhető leszek. Főleg, ha megpróbál kapcsolatba lépni veled…
- Bocsánat! - Igen!
Pontosan. Köszönöm.
Elnézést a zavarásért, asszonyom, megpróbáltam elmagyarázni…
Remek próbálkozás, Celia! Áldozatod nem lesz hiábavaló.
Rendben, Celia, szólnál, ha megérkezik a háromórás ügyfelem?
A háromórás ügyfél?
Ja, igen! A háromórás. Persze!
Imádom, hogy a britek akkor is okosnak hangzanak, ha nem is azok.
- Leülhetek? - Nem.
Kimennél? Kérlek!
Látod, ezt szeretem benned.
Ezt a Margaret Thatcherös, vasladys viselkedésedet.
Nem fogod vissza magad, mint azok a senkiháziak, akiknek dolgozol. Akikkel.
Bocs, az én hibám.
Akkor áruld el, miért vagy itt!
Hadd találjam ki! Valami torz tévképzeted volt arról,
hogy meggyőzhetsz,
hogy rád szavazzak, és partner lehess a cégben.
Eltaláltam? Engedd meg, hogy kinevessek!
Tudom, hogy ellenem szavazol.
Én is magam ellen szavaznék a helyedben.
Bár te is ugyanolyan erővel tudsz visszavágni.
Senki nem meri felvenni velem a kesztyűt ebben a klubban.
Ezért mérem mindig rád a legkeményebb csapásokat,
és te pontosan visszaadod őket.
Ezért tisztellek téged.
Köszönöm.
De akkor sem fogok rád szavazni.
- Igen. - Igazából ha darabokra akarnának vágni,
és csak akkor kímélnének meg,
ha rád szavazok, azt mondanám, hogy folytassák tovább.
Igen, ez jó.
Dinának igaza volt.
Az egész nagyvilági, sznob maszlag mögött
ott lapul egy félreértett, vad nő, aki olyan, mint én.
A helyedben én nem törődnék azokkal a csajokkal, akik azt mondogatják,
hogy túl brit vagy, és gúnyolódnak a skót dudás fiaskón.
Ha megengeded, szeretnék…
Szóval tényleg gúnyolódtak a skót dudás dolgon, ugye?
Valójában vihogtak.
- Mert annyira… - Provinciálisak?
Az egy enyhe kifejezés.
Nézd, Liberty, én…
Hoztam neked valamit.
Tarthatod megvesztegetésnek is, és vissza is küldheted, ha akarod,
bár egy vagyont fizettem érte.
De megláttam,
és eszembe jutott, hogy egy hét múlva férjhez mész,
és arra gondoltam, basszus, bírom a csajt.
Tisztelem. Szóval megvettem.
És leszarom, mit gondolsz.
Nem kell az ajándékod. Kösz.
Lehet, hogy nincs rá szükséged, Liberty,
de szerintem nagyon is akarod.
- Ez… - Igen.
- Istenem! Diana, szívünk királynője. - Igen.
Az első széria?
Honnan szerezted ezt? Ilyet nem lehet kapni.
Azt hiszed, elárulnám a titkaimat?
Én… Nem is tudom…
Erre nem számítottam.
Tudod, pont most beszéltem a lányokkal Diana hercegnő esküvőjéről.
- Tényleg? - Igen.
Biztos a világ másik felén voltak, amikor történt,
mert úgy néztek rám, mintha…
Kívülálló lennél.
Üdv a klubban!
Kérdezhetek valamit?
Igen.
Az mi a tököm?
A koszorúslányruhák, amiket nézegetek.
Ez komoly?
A te esküvődre vagy Allura esküvőjére?
Bocs, csak olyan, mintha az ő stílusa lenne.
Kiszámítható. A minimalista dizájn
és a kurvás stílus találkozása. Jaj!
Úgy értem, sajnálom, de azt hittem, olyasmit választasz,
ami te vagy.
Egyedülálló, klasszikus, nemzetközi.
Emlékszem, azt mondtad, hogy édesanyád
a Liberty of London után nevezett el Libertynek, amit furának tartottam.
De egyben nagyon klassz is. A virágok, a százszorszépek,
meg a magas nyakú cuccok.
Neked is ilyenben kéne lenned, és nekik is.
Ez a szerves részed, az istenért!
Tudod, a véredben van.
Kérlek! El tudod képzelni a lányokat magas nyakú, puffos ujjú ruhában?
Mellek nélkül?
Ez a házasság rólad szól, arról, hogy ki vagy,
kit szeretsz, és hogy mit képviselsz.
Ha ez nem tetszik nekik, akkor mehetnek a levesbe!
Az én szerény véleményem szerint.
- Carr… - Tudom,
még mindig nem szavazol rám. Jól van,
te Thatcher ribanc!
Légy hű önmagadhoz, kicsim!
De baszódj meg!
Ezt tisztelem.
Élvezd ki a tányért!
Jól van.
Tökéletes.
Mi ez a rögtönzött találkozó, ami most jelent meg a napirendben?
Nem találkozó, csak egy kis uzsonna.
Ronson stílusban, természetesen.
Twinings Earl Grey tea.
Uborkás szendvics és sütemény.
Házi készítésű, anyám receptje alapján. Tejszínnel és lekvárral.
Mennyi kalória van ebben a cuki kis izében?
Mégis miről beszélsz?
Te azt ehetsz, amit akarsz.
Mindig a megfelelő helyre kerül.
- Ez így van. - Igen.
Örülök, hogy eljöttetek,
és csak pár szót mondanék.
Mint tudjuk, a házasság a szerelem ünnepe.
De ez nem csak a két ember közötti szerelemről szól az oltárnál.
Hanem a barátokról és a családról is.
De kicsit gondban vagyok azzal,
hogy ki legyen a tanúm.
Csajszi, hagyd már abba! Nézz csak ránk!
Túl sokat hiszünk magunkról ahhoz, hogy belemenjünk
egy népszerűségi versenybe. Vágod?
Nem sértődünk meg, megígérjük. Csak válassz olyasvalakit,
aki válság idején meg tud nyugtatni.
Bár egy volt zsaru talán nem is lenne rossz ötlet.
- Csak mondom. - Jogos.
Mit fogsz felvenni a zsarus tűsarkúhoz?
Azt hiszed, téged választ?
Tény,
hogy Libertyvel mi ismerjük egymást a legrégebb óta.
Oké, de kivel töltötte a legtöbb időt?
Szóval leírjuk azt a nőt, aki lehetőséget adott neki a karrierhez?
Nem. Elég!
Nem írok le senkit.
Hálás vagyok a fantasztikus érvekért.
Csak kell még egy kis idő, hogy döntsek.
A türelem erény. Ugye?
Ez a kis teadélután csak csel volt, hogy kicsalogassalak titeket az irodából,
mert az asszisztensem hozott nektek valami igazán különleges dolgot.
Koszorúslányruhák!
Igen!
Divatbemutató!
- Divatbemutató. - Igen.
Istenem!
Hűha!
Hűha! Nem rossz, ugye?
Igen!
És itt is van!
- Nahát! - Nézz csak ránk!
Lányok, gyönyörűek a ruhák!
- Nem semmi. - Jó sok az anyag.
Figyi, van valami szabály arra, hogy mennyi fodor lehet egy ruhán?
Mert már mindenhol fodrozódom.
De ez időtlen, nem?
- Érzelmeket vált ki. - Hülyén érzem magam.
Még valaki?
1969-ben volt egy nagyon hasonló anyagom
egy szép függönyhöz a nappalimban.
Ezt jó tudni.
Ha valaki felém irányítja a kamerát
ebben a ruhában, beleolvadok a függönybe.
Oké, várjátok meg, amíg kész lesz a szett!
Csak kiegészítők kellenek hozzá.
Egy kis ház és egy préri is jár hozzá?
Oké, rendben.
Ez most csak valami vicc, ugye?
- Nem ez lesz a ruhánk, ugye? - Az nem lehet.
- Vagy de? - Csak hallgassatok meg, jó?
Van egy irányvonal.
Londonban vagyok, tavasszal. A Chelsea Virágshow-n.
A ruhám egyedi, nárciszok ihlették, a százszorszépek és a mezők inspirálták.
És ez csak felidézi… Oké.
Igen. Értem.
Rühellitek, semmi baj.
- Igen. - Igen, tényleg.
- Megpróbáltam. - Azért szeretünk,
és boldogan halunk meg ezen a virágos csatatéren.
- A hűséges, fodros katonáid. - Jelentkezünk, nem villantunk.
Hűha! Ez egy kicsit leereszkedő volt.
Oké.
Talán Carrnak igaza volt.
- Carrnak? - Mi köze Carrnak ehhez?
Most komolyan, ne már!
Ez lett volna az életem legizgalmasabb időszakának a kezdete,
de hivatalosan is elbukott.
Amennyire én látom, egy tisztességes tanú sincs itt.
Várj! Libby!
Semmi baj. Visszamegyek tervezgetni.
Sajnáljuk. Gyere vissza!
Láttátok, mit csináltatok?
Csajszi!
Mi az?
Ezt nem fogod elhinni.
Emlékszel, amikor megpróbáltuk megkeresni a pasit, aki megtámadott?
Az én Ezrámtól kaptam egy új szoftvert.
Arcfelismerés, háttérellenőrzés.
Gondoltam, utánanézek Reggie-nek is.
Egyfajta nászajándékképpen Libertynek.
Oké, most megijesztesz.
Nem semmi, mi?
Ezt meg kell mutatnunk Dinának.
Mondjátok el pontosan, mit látok!
Reggie sokkal sebezhetőbb, mint amilyennek Liberty előtt mutatja.
Hatalmas magánhitelt vett fel, hogy finanszírozza a cégét.
Magas kamatlábakkal, rövid határidővel.
Feltette a házát és az összes megtakarítását.
A jövőjüket biztosítékként használja.
És ha a cég nem éri el a kívánt bevételt, akkor mindent elveszíthet.
Drágám, az alapján, amit látok,
veszélyesen közel áll a fizetésképtelenséghez.
Túl nagy kockázatot vállal.
Nem mehet úgy férjhez, hogy ne tudjon erről.
Igen. Már értem, Reggie miért ragaszkodott annyira a házassági szerződéshez.
Csak meg akarta óvni ettől.
Nemes gesztus tőle!
A válások 99%-a nagyjából két dologból fakad.
Hűtlenségből vagy pénzügyi gondokból.
Itt mindkettő megvan.
Nemcsak rossz pénzügyi döntéseket hozott,
de hazudott is neki.
Belevág egy olyan házasságba,
ahol a körülmények már most is
ellene szólnak.
A pénzügyi felelőtlenség mindig kikezdi a kapcsolatot.
- Mindenki azt hiszi, ő lesz a kivétel. - Senki sem kivétel.
Lenne egy kérdésem.
Ki mondja el neki?
Ms. Lane!
- Igen. Mi az? - Liberty Ronson keresi.
Zseniális!
Küldd be!
És Susan! Hozz be teát és azt a bontatlan doboz süteményt!
Köszönöm.
- Helló! - Helló!
Minek köszönhetem a megtiszteltetést?
Istenem, kész katasztrófa volt!
Rühellték az egészet. A ruhákat. Kigúnyolták az egészet is és engem is.
Legalábbis így éreztem.
Most biztos szánalmasnak tartasz,
mivel ők a legközelebbi barátaim.
Egyáltalán nem tartalak szánalmasnak.
Talán sebezhetőnek.
Ami elég üdítő.
Köszönöm, kedvesem!
- Mi ez? - Atyaég! Ez az akcentus
nagyon ragadós.
- Te jó ég! Brit sütemény? - Igen.
Mit mondhatnék?
Diana hercegnő emléktányérja valamit megmozdított bennem.
Nem csak rád volt hatással.
Téglaházak és sütemény a Larchmonton.
Ne mondd, hogy sosem adtam neked semmit!
Ugye? Olyan, mintha vajon csúsznál.
Nézd, annyi terapeutát elhasználtam már,
hogy akár én is lehetnék az, szóval tudom, miről beszélek.
Azok a nők, bármennyire is elcseszettek, és azok…
szeretnek.
Korlátoltak? Igen, de ki nem az?
Allura nem akarja, hogy önmagad légy.
Azt akarja, hogy olyan legyél, mint ő.
De csak azért, mert nem biztos benne, hogy elég jó.
Ezért kell neki a megerősítés. És Emerald,
amikor ott van az a nagyszájú csaj, nagy türelem kell hozzá,
hogy kibírd valahogy.
Teljesen elnyom mindenkit.
De csak a saját bizonytalansága miatt.
És neked csak… át kell látnod ezen.
Nézz a felszín alá! És ne feledd, kik ők neked!
Ha úgy gondolod, hogy értékesek,
márpedig azok.
Évek óta figyellek titeket,
és tényleg különlegesek vagytok.
Több van benned, mint első látásra hinné az ember, Ms. Lane.
Tényleg? Nem is tudom.
Még sosem láttam ezt az oldaladat.
Örülök, hogy még nem késő.
Köszönöm.
Nos, egyelőre ennyi!
Köszönöm.
Megismételjük?
Nagyon örülnék. Nagyon is.
Susan, gyere, vidd el ezeket a kibaszott sütiket,
és ezt az avas teát, mielőtt kihányom a belemet!
Vegyük jegyzőkönyvbe,
hogy a Grant, Ronson és Greene aláíró partnerei összegyűltek,
hogy Dina Standish társtulajdonossá válását jóváhagyják.
Ez az!
Csak tanácsadói minőségben, szükségetek van a negyedik Beatles-tagra.
Az egyhangú megállapodás alapján Ms. Standish ezentúl
minden olyan jogot élvez, amely egy társtulajdonost megillet,
beleértve a szavazati jogot is minden céges ügyben.
Továbbá azért gyűltünk össze, hogy megvitassuk és szavazzunk
Carrington Lane ügyvéd javasolt társtulajdonossá válásáról.
Mivel a döntést titkos szavazással hozzuk meg,
legalább három szavazat szükséges
a kinevezés megerősítéséhez.
A szavazás addig folytatódik, amíg nincs döntés.
Minden szavazati joggal rendelkező tagnak le kell adnia a voksát,
ezután a szavazatok összesítésre kerülnek.
Nem tudom, miért nem beszélhetjük meg.
Mind tudjuk, hogyan szavazunk.
Főleg te, anyuci!
Össze akarod terelni a fiókáidat a fészekbe.
A titkos szavazás egy régi hagyomány,
a saját védelmed érdekében.
Hidd el nekem!
Bár csak tanácsadói minőségben vagy itt,
de örülök neked.
A szavazás eredménye: kettő igen, kettő nem. Döntetlen.
Nos, akkor a szavazás folytatódik.
Negyvennyolc óra múlva újra összeülünk.
Addig is gondoljátok át a döntés előnyeit!
De kifejezetten tilos
elárulni, hogyan szavaztatok.
Komolyan mondom.
Én átgondolnám ezt a ruhát.
Kihagytál egy részt.
Hűha! Szép kis iroda!
Én a szomszédos helyiséget akarom választani.
De előre szólok, a meditációhoz
a beluga bálna orgazmushangjait használom, és az elég hangos.
Carr! Minek köszönhetem a látogatást?
A lovaknak.
- A lovaknak? - Mond neked valamit?
Tizenhat évesen nyertem meg a Wadsworth-díjat.
Díjlovaglásért.
Donatello volt a kedvenc holland melegvérű lovam.
Micsoda emlékek!
Talán a Horsesban folytathatnánk a nosztalgiázást, a Sunseten.
Hetekkel ezelőtt beszéltük meg ezt az ebédet.
Tényleg? Komolyan?
Várj! Az agyam teljesen kihagyott.
Sajnálom, Carr.
Nagyon sajnálom.
Megfelel, ha itt eszünk valamit?
Szendvics a szentély büféjében!
Alig vártam, hogy eljöjjön ez a nap!
Helyes!
Örülök, hogy itt vagy.
Valamit meg akarok beszélni veled.
Edmond Vatan Sancerre, délután egykor.
Ünnepelünk valamit?
Megkaptam a szerepet, Mr. DeMille?
Nem.
Nem mondtak igent, de nemet sem.
Kettő-kettő.
Miért mondod ezt el nekem?
Azt hittem, hogy a Koponya és Csajvadász Klub
ceremóniái titkosak.
Nagyon is azok.
Köszönöm.
Lássuk, ki tudod-e mondani, hogy „Sloppy Joe” egy falattal a szádban!
Hű, ez finom!
Több mint finom.
Tökéletes.
Szóval… te rám szavaztál.
Allura biztosan nem.
Ki nem akart még engem?
Eláruljak egy titkot?
Igen.
Ricamora séf
olyasmit tud, amit senki más.
Egy plusz szaglószerve van,
egy szó szerinti hatodik érzéke,
amivel megérzi azt a röpke,
szinte észrevehetetlen illatot,
ami elárulja neki,
mikor van a hal a legzamatosabb állapotban.
Nem használ sem időzítőt, sem hőmérőt,
csak az orrát.
Ez… lenyűgöző.
Liberty volt, ugye?
Meggondolta magát?
Vagy Emerald.
Mindketten egyedülálló anyák vagyunk, ez összeköt…
Én nem szavaztam rád, Carr.
A többiek nevében nem beszélhetek, de én nem akarom, hogy itt legyél.
Tudom, hogy a koszorúslányruhás csíny
a te műved volt.
Ugyan már!
Ártalmatlan csíny volt, talán,
de valami sokkal mélyebbet és sötétebbet látok, és ez megijeszt.
Azt hittem, ha téged is beveszlek, valami meg fog változni benned.
De már azelőtt elveted a viszály magját,
hogy átlépted volna a küszöböt.
És nem hagyom, hogy te legyél az a mérgező gyom,
ami a gyökerétől mérgezi ezt a céget.
Folytasd!
A nők bonyolultak tudnak lenni.
A karrierjük során a kedvencből kitaszított lesz,
a szövetségek változnak, az utak találkoznak és szétválnak.
Évekkel ezelőtt, amikor téged nem választottak ki,
azt hittem, ezt a furcsa lányt
csak a társasági viszonyok miatt rekesztették ki.
De tévedtem.
Olyasmit éreztek meg rajtad, amit én nem éreztem, egészen mostanáig.
A súlyos, rémisztő szociopatát.
Allurát, Libertyt és Emeraldot
mély anyai szeretettel szerettem.
De irántad, Carr,
most már tudom,
hogy csak szánalmat éreztem.
Sose keverd össze a szeretetet a szánalommal!
Szörnyen sajnálom, hogy én megtettem.
Nos…
azt hiszem, ezt elviszem magammal.
Az a halas dolog?
Az egész Riki-Tiki-Tévi séf, meg a különleges orra?
Az egész baromság volt, nem?
Egy metafora volt.
Kérsz elviteles dobozt?
Holnap is pont ilyen jó lesz.
A csalódás mindig ugyanolyan.
Rendbe szedem magam,
és a következő két napban azért kampányolok,
hogy biztos legyek abban,
hogy soha többé ne lépj be ebbe az épületbe.
Ne!
Istenem! Basszus!
Mióta álltál ott?
- Tök ciki. Én csak… - Lib!
El kell mondanom valamit.
Ne! Nem kell.
Úgy döntöttem, megbocsátok.
Elintézem a ruhákat. Ígérem.
Egy szörnyeteg menyasszony lettem.
És te leszel az.
Igen.
Te leszel a tanúm.
Mindig is így volt, és így lesz, mert nagyon szeretlek, Allura.
Én is szeretlek, Lib.
Istenem!
De…
van itt valami más is.
Micsoda?
Nem.
Azt sem tudod, miért vagyok itt.
Nem számít. Miután Libertyt rábeszélted
azokra az ocsmány koszorúslányruhákra, szerencséd, hogy csak ennyit mondok.
Leszarom a koszorúslányruhákat!
Ez komoly dolog.
Egy fontos ember bajban van.
Ha Chase-ről van szó,
nem veszem vissza, és nem érdekel egyáltalán.
Dináról van szó.
Mi van Dinával?
Istenem!
Ez baromi nehéz!
Úgy értem…
sehol sem lennék nélküle.
Miatta vagyok olyan jó abban, amit csinálok.
Van ennek köze ahhoz, hogy partner lett?
Nincs.
Mármint lehet, de az a ti döntésetek volt.
Jézusom, Carr! Beszélj már világosan!
Sajnálom, de ez nem könnyű nekem, oké?
Hatperces egységekben számlázom.
Jól van.
Te ismered a legjobb orvosokat,
gondoltam, beajánlhatnád valakihez,
aki megmondja, visszafordíthatatlan-e az állapota.
Mégis miről beszélsz?
A mentális hanyatlásáról beszélek, te hülye!
Sajnálom.
Azt hittem, csak átmenetileg feledékeny,
de ennél többről van szó.
Valami nagyon nem stimmel vele.
Mindig azt gondoltam, hogy Dina egy kicsit dilis,
de ragaszkodott Doug holttestéhez,
el kell ismerned, hogy valami nem stimmel.
Dina mindig is különc volt, egy kicsit máshogy gondolkodott.
Most már teljesen elszállt.
Dina nincs kapcsolatban a valósággal,
és nem tudom, hogy demenciáról vagy Alzheimerről van-e szó.
Furán jár, mint valami nyomorult csöves.
Lehet, hogy Lewy-testes demencia.
Már bocs!
Hol szerezted az orvosi diplomádat? A Google-ön?
Igen. Oké. Azt hittem, a szimpla öregedésnek tudhatom be,
amíg el nem kezdte küldözgetni ezt.
„Tegnap Doug meglátogatott.
„Boldognak tűnt, és azt mondta, ne aggódjak, jól van.”
Oké, és? Vannak, akik látják a szeretteiket a haláluk után is.
Olvasd tovább!
„Máté 19:3-8.
„Jézus azt mondja: 'Amit Isten egybekötött, ember el ne válassza'.'
„Kezdek kételkedni abban, amit itt csinálunk.”
Azt a rohadt!
Olvasd el a következőt!
„Ha véget akarnék vetni az életemnek, segítenél?”
- Basszus! - Igen. És van még más is.
Dolgok, amiket láttam,
amiket mondott, amiket nem akartam megemlíteni,
amiket a házvezetőnője mondott el.
- Beszélek vele. - Ne!
Nem beszélhetsz csak te vele, együtt kell leülnötök.
Szembesíteni kell.
Én megpróbáltam, de ellenem fordult.
Az arcomba öntött egy pohár bort.
Ismered Dinát.
Igazad van.
Össze kell fognunk, és tudatnunk kell vele, hogy szeretjük,
és segíteni akarunk.
Pontosan.
Mit mondott a házvezetőnő?
Szia!
Tudom, hogy bazsarózsát akartál a menyasszonyi csokrodhoz,
de idefelé jöttem,
és volt egy nő, aki ezt árulta a San Vicente-en.
Arra gondoltam, hogy ez hasonlít rád, szóval…
Mi a baj?
Nem lesz esküvő, Reg.
Lefújom.
- Miről beszélsz? - Ne ronts a helyzeten!
- Vége a játéknak. - Mi folyik itt?
Lelepleződtél.
Tessék. Mindent tudok.
Ki találta meg ezt?
Mit számít ez?
Most csak…
A barátaid próbálnak ellenem fordítani.
A barátaim próbálnak megmenteni attól, hogy olyasvalakihez kössem az életem,
akit nyilvánvalóan nem is ismerek.
Nem volt más választásom, Lib.
A bank nem adott volna hitelt,
és nem hagyhattam, hogy a cégem idő előtt elbukjon,
- szóval igen, felvettem egy szar hitelt. - Nem.
És igen, biztosíték kellett, és mindent felajánlottam.
De volt egy tervem, ez kiszámított kockázat.
Pontosan ezért akartam, hogy aláírd a szerződést.
Nem akartam, hogy te kockáztass.
De erről szól a házasság.
A kockázatról, egy ugrásról.
Nem kiszámított egyáltalán.
Egy olyan lépés, amit csukott szemmel, lélegzetvisszafojtva teszel meg.
- Igen, ezt… - Én ezt terveztem veled.
Házassági szerződést írtunk alá.
Tudom, hogy csak helyesen akartál cselekedni,
és meg akartál védeni,
de megvédeni nem ugyanaz, mint bízni bennem.
Nincs… Bizalom nélkül nincs szerelem!
Mi ez? Ez nem házasság. Ez egy színjáték!
És ha most nem vagy őszinte velem,
a közös életünk küszöbén,
akkor mikor leszel az? Amikor a dolgok rosszabbra fordulnak?
Amikor már messzire jutottunk, és minden szétcsúszik?
Nem, pont ez a házasság lényege.
Az a biztonság,
hogy a legnehezebb pillanatban ott van melletted, akivel együtt vállaltad ezt.
És ha ez nem megy, akkor mi ez?
Mi a faszt csinálunk?
- Mit mondjak? - Az igazat!
- Mit szólsz? Csak az igazat. - Ne már!
Te mindenben annyira tökéletes vagy.
Mit csináljak? Mondjam azt, hogy elcseszett vagyok?
Egy csődtömeg? Egy lúzer?
Ezt akarod?
Én sem vagyok tökéletes mindig.
Azt hiszed, én nem hibázok?
Több ezer hülye, nevetséges hibát követek el,
de ez vagyok én.
Ezek a hibák alakítottak.
És tudod, mit csinálok?
Odafordulok a szeretteimhez,
és ők felemelnek, tanulok, fejlődöm, és kurvára továbblépek.
- Ezt kell tenni. - Nem.
Ezt…
Lib! Sajnálom. Nagyon sajnálom!
Tudom.
Tudom, hogy nem ezt tettem. Sajnálom. Kérlek!
Kérlek, Liberty!
Sajnálom. Ígérem.
Nem számít. Már túl késő.
Ami szívás, mert…
szerettelek.
Szerettél?
Igen.
Akkor vége van?
Válóperes ügyvéd vagyok.
Tudom, hogy néz ki a vége, és nem tudom, hogy ott vagyunk-e már.
Hiszek…
a szerelemben. Valamiben.
Bennünk.
Igen, hiszek bennünk.
Szünetre van szükségem.
Újra kell kezdenem.
Semmi baj.
Mennyi időre van szükséged?
Nem tudom. Ha számolni kell a napokat,
akkor az nem elég hosszú.
Szóval…
Az életem része leszel, Liberty.
Már az vagy.
Ez már csak így van.
Itt jön.
Nem ugorhatnánk oda, hogy már holnap van, és vége van ennek?
Azt hittem, csak a partnerek lesznek itt.
Ő mit keres itt?
Dina, kérlek, beszélnünk kell veled!
Nem, ha ő is ott van.
Ha beszélni akartok velem, az irodámban leszek.
A mentális állapotodról van szó.
Elnézést, a mimről?
Carr felhívta a figyelmünket némi viselkedésbeli változásra, és…
És most, hogy partner lettél,
felelőtlenség lenne, ha nem vennénk komolyan,
ahogy bizonyára te is tennéd, fordított esetben.
A mentális egészségemmel semmi gond.
Köszönöm szépen.
Azt leszámítva, hogy éveken át nem láttam az igazságot,
és rosszul ítéltem meg Carrt.
Mi a fene ez?
Küldtél Carrnak pár üzenetet.
Nem küldtem neki semmit.
Ez a te telefonszámod, ugye?
Egészen abszurd.
Biztos meghekkeltek.
Tehát nem látod Dougot, és nem is beszélsz vele?
Nem így. Nem.
Még mindig érzem a jelenlétét,
de nem hiszem azt, hogy szó szerint jelen van.
Akkor nem beszélsz vele, nem hallod, hogy beszél hozzád?
Néha szeretem megosztani vele, hogy milyen volt a napom.
Ettől kevésbé érzem magam egyedül.
Válaszol is?
Erre nem tudom, mit válaszoljak.
És a galantamin a gyógyszeres szekrényedben?
Nem tudom, miről beszélsz.
A demencia ellen van.
Láttam az üveget a gyógyszeres ládádban,
amikor segítettem Doug virrasztásának megtervezésében.
- Nem láttál ilyet nálam. - De igen, Dina.
Nem láttál ilyesmit.
Lehet, hogy Dougnak felírták a végén.
Nem emlékszem.
Rengeteg gyógyszer volt a sok tünetre.
Esmeralda szerint hónapok óta szeded őket.
Esperanza.
- Ha ezt mondta, össze volt zavarodva. - Oké.
Oké, szívem, és mi van azzal a pohár borral,
amit Carr-ra öntöttél ebéd közben?
Én öntöttem rá?
Ő öntötte rám, amikor azt mondtam, nem támogatom,
hogy partner legyen a cégnél.
Dina, sajnálom, de te vagy összezavarodva.
Rákérdeztem az üzenetre, amit küldtél, és te kiborultál.
Azt mondtad, nem támogatsz, ha elmondom a többieknek,
és az arcomba öntöttél egy pohár bort.
Nem hihetitek el ezeket a manipulatív hazugságokat!
Mi van az erőszakos dührohamokkal, a fizikai bántalmazással?
Fizikai bántalmazással?
Sosem emeltem még kezet senkire, soha.
Nem így neveltek, és nem is vagyok ilyen.
Tudom, hogy ezt hiszed, Dina.
A legjobbat akarjuk látni magunkban.
De néha ez azt jelenti, hogy figyelmen kívül hagyjuk a valódi énünket.
Bárcsak ne kellene ezt megtennem!
Mi a franc folyik itt?
Túl sok bizonyíték van ahhoz, hogy ne foglalkozzunk vele, Dina.
Csak a végére akarunk járni.
Minek?
Nem kell félned, Esmeralda.
Mondd el nekik, amit nekem!
- Esperanza. - Elnézést! Esperanza.
Kérlek, folytasd!
Nagyon régóta vagyok Mrs. Dina mellett.
Nagyon kedves asszony.
Mindig nagyon kedves és nagylelkű.
Mert családtag vagy, Esperanza.
De miután Mr. Doug megbetegedett,
nagyon megváltozott.
Miben változtam meg?
Ne rá nézz! Rám nézz!
Ne aggódj! Biztonságos helyen vagy.
Esmerelda!
Egy nappal Mr. Doug halála előtt
bementem a konyhába, és a padló tele volt törött edényekkel.
Nem voltam önmagam.
Nem tudtam, mit csinálok.
És amikor szembesítetted ezzel Mrs. Dinát, hogyan reagált rá?
Megragadta a nyakamat, a falnak lökött
és fojtogatott.
Esperanza!
Szóval tagadod, Dina?
Persze hogy tagadom!
Sosem bántanám.
Esperanza, tudod, hogy nem értem hozzád.
Bármit is ajánlott fel, hogy hazudj…
Nem ajánlottál neki semmit.
Megfenyegetted, hogy feljelented a családját, igaz?
Te könyörtelen, idegengyűlölő kígyó!
Ezt válaszra sem méltatom.
Pénzt is ajánlottál.
Nem, Dina, még ha akartam volna is, de nem akartam,
mert a végrendeletedben
neki szánt összeget nem lehet überelni.
Mindennek a 80%-át rád hagyta,
- tudtad ezt? - Nem!
Nem hagysz más választást.
Itt a végrendeleted.
Te adtad nekem, amikor Doug meghalt.
Azt mondod, nem voltál magadnál, amikor módosítottad?
Ez nem a te kézírásod?
De, az én kézírásom.
De nem emlékszem erre.
Nem emlékszel erre?
Itt kezdtem el aggódni.
Egy centet sem kaptok, ti az úgynevezett lányai?
Semmi jótékonykodás?
Nagyon vad és nagyon szomorú.
Köszönöm, Esperanza, hogy volt bátorságod idejönni,
és elmondani az igazat.
Bocsásson meg, asszonyom, nem tudtam, hogy…
Gracias, Mrs. Dina!
Erre!
Dina, nem vagyunk az ellenségeid.
Csak segíteni akarunk, de hagynod kell, hogy segítsünk.
Miben?
Megvédeni téged, hogy ne árts magadnak vagy másoknak.
Meg kell kérdeznünk…
Mostanában gondoltál arra, hogy véget vetsz az életednek?
Dehogyis!
Nem.
De néha…
Néha arra gondolok, milyen könnyű lenne, ha vége lenne.
Ha nem ébrednék fel, és nem érezném a fájdalmat, hogy minden nap hiányzik.
Nem akarok meghalni. De…
Nem tudom, hogy éljek nélküle.
Nagyon zavaros ez az időszak. Sok mindenen mentél keresztül.
Itt vagyunk, Dina. Tényleg.
Lehet, hogy megragadtam Esperanzát.
Nem tudom. De nem emlékszem.
Amikor Doug beteg volt és haldoklott, kicsúszott a talaj a lábam alól.
Dühös voltam.
Ez érthető, édesem.
És nagyon jól megjátszottam magam előttetek,
de az igazság az, hogy nem voltam önmagam.
Nem tudok aludni, nincs étvágyam,
és néha azt hiszem, hallom, hogy Doug beszél hozzám,
de nem úgy, mintha mellettem lenne és beszélgetnénk.
Ez…
Ez csak a gyász.
Hát persze!
A gyász.
És az a vipera!
Nem ő dönti el, hogy mi igaz vagy hamis,
és mi a valóság nekem vagy bárki másnak.
Neki nincs joga megítélni a mentális állapotomat!
- Egyikőtöknek sincs! - Csak segíteni akarunk.
Ez minden.
Moreau nyomozó, tudna várni egy kicsit?
- Éppen… - Attól tartok, nem.
Dina Standish, letartóztatom Lloyd Andrew Walton meggyilkolásáért.
Micsoda?
Jogában áll hallgatni.
Minden, amit mond, felhasználható ön ellen a bíróságon.
Megértette a jogokat, amiket felolvastam?
Ms. Standish!
Megértette a jogokat, amiket felolvastam?
Persze.
A feliratot fordította: Usztics Anna