No puc seguir mentint.
Sí que pots.
Diràs als d'Antivici que em deixin en pau.
Però què fots?
Si t'hi tornes a acostar, et faré una cara nova!
No dormo gaire últimament.
En què has pensat?
Vaig intentar escriure una carta.
Potser no l'obre.
En Shane em coneix.
L'hi llegiré. I que ell decideixi què fer-ne.
L'Oliver St. Ledger viu amb la meva germana petita.
La Megan?
Truca-li. L'ha cagat fins al fons i ho has d'arreglar.
Oliver? És la Megan Martin.
Tota la família està grillada.
Ho sento.
El teu germà no va fer res mal fet. Vaig ser jo.
Necessitava que m'ho diguessis.
Estic molt enamorada de tu.
I jo de tu.
¿Creiem que la Megan Martin és en algun lloc del món
amb o sense l'Oliver Kennedy?
137 DIES ABANS
Has preguntat per la mediació prèvia a l'execució?
EXECUCIÓ D'HIPOTECA
No sé ni què vol dir.
El banc ens ha de donar l'oportunitat de trobar una solució
abans de subhastar la casa.
Com que són tan comprensius.
No és que siguin comprensius. És la llei.
OSL A NOTTING HILL
Es dediquen a expulsar gent de casa seva.
No és veritat.
Deixa de defensar-los!
-HA MARXAT DE SAN FRANCISCO. -ARA ÉS A BOSTON.
Se'ns queden la casa. On anirem?
MILLOR JUGADOR SHANE MARTIN
"COMPRA L'ENTRADA I A GAUDIR…" HUNTER S. THOMPSON
56 DIES
ACTUALMENT
Ha estat en Linus.
Sé que ha estat ell.
-Li has vist la cara? -No.
Però era el seu cotxe.
Era el mateix cotxe de l'assassinat de l'any passat a la fira.
El vaig conèixer llavors.
Em va dir que no havia estat ell. Amb això, em dona a entendre que sí.
Aquest cop, l'atacant s'ha equivocat d'arma.
I dius que ven pastilles al jovent a The Crossings?
Sí, però això no hi està relacionat.
No té res a veure amb el cas.
Ara em matarà, collons. Mira que soc idiota!
No diguis això. No ets idiota.
La forense.
Reardon.
Sí, ara venim.
Tindran a punt l'autòpsia preliminar demà a les vuit.
Mitch, porta-la a casa.
Revisa el pis quan hi arribis.
Després, truca a en Freddy perquè hi faci guàrdia tota la nit.
-No cal. -Escolta. Sí que cal.
Vinga.
Gràcies.
DIA 34
Ara t'he de dir Megan?
Em vols dir així?
No.
No? D'acord.
Potser és millor.
Estranyament, em sento més una Ciara ara.
Em recordo de tu.
Vagament.
Mai vaig anar a casa teva,
però recordo veure't un cop des del cotxe.
Estaves practicant amb el patinet a l'entrada del garatge.
¿Els teus pares van fer un forat al jardí de l'entrada
per muntar-hi una piscina?
Sí, és increïble que te'n recordis.
Ta germana ens venia maria. La Shyla.
L'hi devia robar a mon pare.
Ella encara viu allà. Mon pare fa temps que no.
Hi parles?
Per Nadal, pels aniversaris… Coses així. Si se'n recorda.
Em sap greu que perdessis el teu.
No el vaig perdre. No hi va ser mai.
Oliver!
Oliver, soc jo!
Oliver!
Gràcies a Déu. Estava preocupadíssim. Em saltava el contestador.
He apagat el mòbil.
L'has apagat?
Què collons passa?
Què hi fa, aquí, Oliver?
És la meva nòvia, Dan. Viu aquí.
Molt bé.
No em convides a entrar?
Caram.
Quin piset.
L'Oliver St. Ledger ha de tenir el millor.
Tu deus ser la Megan.
Megan Martin, em dic Dan Troxler. Hem parlat per telèfon.
Ja sé qui ets. Ma germana m'ha parlat de tu.
Ja.
Si t'assembles a ella,
és que l'Oliver s'ha ficat en un bon embolic.
Dan, això no té res a veure amb ella.
T'ho…
T'ho hauria d'haver explicat de bon principi.
El què? Què està passant?
Aquesta dona s'ha infiltrat a la teva vida amb un pseudònim
com una espia del KGB.
-No exageris. -I reacciones així?
Apagues el mòbil i li fas l'esmorzar?
L'ha fet ella, de fet.
Quan ton pare i jo ens vam plantejar
que marxessis de Narragansett per allunyar-te dels rumors,
el vaig avisar dels perills de viure amb un sobrenom.
Va ser un error terrible que va anul·lar la teva identitat.
Els meus temors eren pràctics.
Com t'ho faries per tenir una feina o una família.
O una vida normal.
Però mai vaig pensar en això.
El que vull dir és que tot això és en part culpa meva.
"En part" culpa teva?
Em deixes parlar amb el meu client a soles?
Tot el que m'hagis de dir, ho pots dir davant seu.
No, tranquil. No m'interessa res d'això.
Seiem.
No.
No ho allarguem més.
Ja no soc el teu client.
Durant anys, m'has convençut
que eres l'única persona que em coneixia de debò.
M'has tingut aïllat i espantat.
La Ciara…
em coneix de veritat.
Ho sap tot sobre mi.
I segueix aquí.
No es diu Ciara i vol els teus diners.
No. No és veritat, Dan.
Em prens el pèl?
I tu no vols els meus diners?
No?
Almenys, ella no es dedica a desestabilitzar-me mentalment.
Ostres, no saps el pes que em trec de sobre…
posant-hi fi.
S'ha acabat. Tu i jo hem acabat.
T'ho adverteixo.
Li hauré d'explicar la veritat a la policia.
Recordes això?
És la carta que vas escriure al germà de la teva nòvia,
confessant haver matat en Paul.
No fotis. L'has conservat?
No l'hi vas enviar? Te la vas quedar!
Et volia protegir i ho vaig fer.
Et volies protegir a tu mateix!
M'has manipulat durant anys.
Primer a mi, després a en Shane
i a tota la seva família.
Tots hem viscut en la teva mentida, en la realitat que et convenia.
Les meves intencions eren pures
i la meva responsabilitat era amb tu i el teu pare. Amb ningú més.
De fet, ara, sense l'assessorament d'un psiquiatre,
tinc motius per pensar que ets un risc per a tu i per als altres.
En tinc moltes proves.
No només aquesta. Parlo d'anys de converses gravades.
Atent.
Escolta.
"No tinc excusa per seguir vivint una mentida creada per victimitzar-te."
Per què fas això, Dan? Vols que em fiquin a la presó?
"He d'assumir tota la responsabilitat pel crim que vaig cometre
i que va ser fruit de la meva ira desfermada."
Queda-te-la. En tinc una còpia.
No volia arribar a això.
No és veritat. Estaves preparat.
Cert.
Cert, cert, cert.
Si hi penses, això es pot resoldre d'una altra manera.
Et faré una pregunta.
¿Quin valor tenen totes les eines que t'he donat
i que faràs servir la resta de la teva vida?
No ho sé. Digue-m'ho tu, Dan.
Cinc milions de dòlars?
Deu milions de dòlars?
Encara et passaries el dia ofegant-te
si no t'hagués ensenyat la funció bàsica de respirar.
I no només això. Pensa-hi:
quin valor té la càrrega que has suposat per a mi durant tants anys?
O el valor del meu silenci a canvi de la teva llibertat immerescuda.
No hi podem confiar.
ACTUALMENT
La causa de la mort és un traumatisme.
Un cop al cap va fracturar l'os parietal,
provocant una hemorràgia.
La calor va accelerar la descomposició química,
però el factor clau va ser el temps.
Quan va ser?
Fa dues o tres setmanes.
El seu estat fa difícil saber-ho.
Però tinc bones notícies.
L'ADN era a la base de dades.
Daniel Troxler. És un psiquiatre de Narragansett.
Ho era.
Tenia la condicional
i havia perdut la llicència per pagar una infermera
perquè passés propofol robat entre estats.
Exercia sense llicència?
No es pot dir que abans en tingués.
No era doctor, era un frau.
El seu cotxe és a la ciutat.
És al dipòsit des del dia 18 del mes passat.
Vols que hi anem?
Volia tornar a The Crossings i revisar les imatges del dia 18.
Demanem als de criminalística que ruixin el terra amb luminol.
A veure què trobo sobre la germana d'en Shane.
Parlem dels St. Ledger. Ja deuen ser lluny.
Un segon.
M'ho han explicat. Sort que esteu bé.
Després en parlarem.
Què li diràs?
No ho sé. La veritat?
Dubto que et serveixi de res.
Ho he de fer de totes maneres.
Em pots aclarir una cosa?
Per què faries una cosa així?
Ho necessito entendre.
No.
Ja ho entens. Ho entens millor que ningú.
Farta de tu mateixa.
Satisfet?
Sí.
Vull que…
m'ajudis amb una cosa.
El vaig arrencar del coll del teu nòvio.
No li diguis així.
Treu-m'ho del davant i llença'l.
Potser el necessitaré.
Per què?
DIA 34
Què fem ara?
Estic pensant.
He de fer una trucada. Conec un tio.
Jo també. Però és una tia.
Hòstia, és ma germana. Merda.
-A la merda. -No, l'he d'agafar.
Tio! Hòstia.
Ei, un segon, Meg.
Digues. Què passa?
Ep, frena. Què vols…?
Escolta'm bé, Meg.
Vols que t'ajudi o no?
Molt bé.
¿Recordes que fa cinc anys
l'Andrew Delaney va robar unes trampes de llagostes?
Van trobar el seu cos en una banyera.
El van dissoldre fins al moll de l'os amb un producte desgreixador
o desembussador o amb lleixiu.
Devia ser una barreja de tot, però no se sap
perquè van ser prou llestos per no comprar-ho en una botiga.
Van encendre la calefacció per accelerar el procés.
Al cap d'una setmana, no en quedava res.
La poli va trigar un munt a identificar-lo
perquè havien deixat tot de coses al voltant.
Roba i objectes que no eren seus.
Quan van descobrir qui era,
ja no importava a ningú.
Perquè el molt imbècil s'ho mereixia.
Van enxampar l'assassí?
Va fugir. Ningú sap on és.
No sé què passarà.
Meg, desfés-te d'aquest mòbil.
Compra'n un de prepagament. I no pots venir a casa.
Ja ho sé.
Truca'm, sents?
Sí.
Diria que saps millor que jo com fer aquesta part.
Fugir dels meus problemes? Sí, en soc un expert.
Pots buidar la caixa forta, sisplau?
El codi és 13-73-24.
-Ho recordaràs? Molt bé. -Sí.
Hola, Sykes.
Necessito un favor.
Pots fer venir algú a Marshfield avui?
Sí.
Per començar de zero, però vindré amb una amiga.
Sí, hem de desaparèixer un temps.
No sé quant.
Sí.
Gràcies.
D'acord. Serem allà.
A les cinc. Entesos.
La millor manera de fer-ho és canviant la pell.
Fica-hi l'imprescindible. La resta, ho comprarem.
Hauries d'anar a veure ta germana i acomiadar-te'n.
Ho puc fer?
Sí, en un lloc on no hagis estat.
-I no li diguis on vas. -Tampoc ho sé.
Ho sabràs més tard.
Quedem a Marshfield a les cinc de la tarda.
Pots agafar un bus des de l'aeroport.
Què és Marshfield?
Un aeròdrom privat.
El meu avió és a l'hangar 36.
Agafa això i porta-ho al lloc de trobada.
És la teva maleta.
Sí, no passa res. Confio en tu.
ACTUALMENT
Això és del dia del crim.
La gent es pensa que es pot mirar a càmera ràpida, però no.
Es triga tant a veure com a viure.
És una metàfora de la vida.
Duri el que duri, passa ràpid. Si et distreus, t'ho perds.
Tu trobes…?
Trobes que seria bon poli?
Vols ser poli?
No.
Potser sí. No ho havia pensat fins ara.
Que quedi clar que els odio. A tu, no.
Perquè tu…
m'has fet pensar.
Potser n'hi ha de bons.
Sempre vas voler ser inspector?
No sé ni si ho vull ser ara.
-De debò? -I tant.
Jo també els odiava.
Vaig aconseguir una feina de seguretat
i treballava amb expolis que creien en el que feien.
En la veritat, en la justícia i tal.
A més, la poli de Boston està sindicada. Vaig dir: "Provem-ho."
Ben fet.
Em van anar ascendint i mira'm.
La meva companya sí que volia ser inspectora.
Des que era petita.
Sembla bona tia.
Ho és.
El coneixes?
Va, nano. No em menteixis després de tot això.
És en Finch.
Li compro pastilles, maria i, a vegades, oxi.
Però no li diguis que t'ho he dit.
No, home. L'has vist per aquí?
Sí.
L'has vist mai amb propofol injectable?
Ni idea. A mi no em mola això.
Però no és impossible.
No hi ha res impossible després del que he vist.
Creus que el pots trobar per aquí?
Potser sí.
Si me'l trobes, discretament,
series el meu informant.
No és com ser poli, però s'hi assembla.
-Entrem en territori espinós. -És una feina espinosa.
Si ho fes,
rebria una compensació?
-No fotis. -Què?
-Que previsible que ets. -Soc coherent.
-Mira que anàvem bé. -Soc fiable.
He de sobreviure.
No m'enfado. Espera. Posa pausa.
No és en Finch.
No. És el doctor Dan, el psiquiatre dels pebrots,
agafant un últim ascensor abans d'entrar a la banyera.
Són les 19:48 i puja al cinquè,
que és el pis de l'apartament 11.
-Imprimeix-m'ho. Sí? -Fet.
De conya. Avui acabarà sent un bon dia.
-On vas? -He de fer una cosa.
I tu ja saps què has de fer. Oi, sotsinspector?
Sí, senyor.
"Sotsinspector."
Calma. No t'emocionis.
DIA 34
No sé què dir. És tot ben estrany.
Sí.
I la maleta?
És de l'Oliver. Hi ha les seves coses i les meves.
Hem quedat a les cinc,
però et volia veure abans.
On aneu?
T'ho diré quan hi arribi.
No m'ho puc creure.
En Dan Troxler dels collons.
Es mereixia morir.
Ho saps, oi?
No sé què recordes,
però es mereix criar malves.
Recordo que l'odiaves molt
i que va demanar una ordre d'allunyament contra tu.
Sí.
Quan ha vingut al matí per veure com estava l'Oliver,
portava una carta que l'Oliver li havia escrit a en Shane.
Ho volia confessar tot,
però en Dan no l'hi va deixar.
Tenies raó.
I no vull justificar l'Oliver. En absolut.
Deixar d'odiar-lo m'ha ajudat molt.
-Sé que creus que estic boja. -Ho estàs.
Però has fet el que calia.
Tant de bo no haguessis de marxar.
Què sap la mama?
Res encara.
És una persona completament diferent
ara que sap que no perdrà la casa.
Ho entendrà.
L'últim que volem és que acabis a la presó com en Shane.
Sé que és el millor per a la Ciara.
El pitjor és que perdrem la Megan.
-No és veritat. -Sí que ho és.
Ja t'hem perdut.
Per què no fugim?
Eh? Tu i jo soles. Toquem el dos.
Serà com allò que deies a l'institut.
Tornem a començar en un lloc millor.
Hi ha prou diners a la maleta per un Mercedes nou…
Prou. Para, em sents?
No ajuda.
He de tornar a casa.
Però… allà on acabis, t'aniré a veure.
M'ho promets?
Sí.
Et compraré un bitllet de primera.
Amb un de classe turista ja faig.
Hola.
Com estàs?
Fatal.
Ja.
Et volia donar les gràcies.
Per tot.
Sempre…
Sempre m'has cuidat i m'has tractat com si fos família.
Ho ets.
Sé que no va ser fàcil per a l'Alison
que vingués aquí a treballar per a tu
i que això va provocar tensions.
Et volia demanar perdó per això.
Em volia disculpar.
Potser tenia raó sobre mi.
Potser tenia raó.
Què passa?
ACTUALMENT
DIPÒSIT DE PROVES
Et vas enrotllar amb ell després de rebre els regals.
Sí. Dit així, encara sona pitjor, però és la veritat.
El meu primer contacte amb ell va ser al seu pis.
Hi vaig anar per interrogar-lo i es va posar a lligar amb mi.
Per això, quan va aparèixer, ja sabia què volia.
No em manipulava. Simplement…
Pensava que, dient-li que s'havia acabat,
s'espantaria i em deixaria estar.
Però ara sé que no
i la que està espantada soc jo.
Parlaré amb Antivici.
Però no podem vigilar casa teva eternament.
Ja ho sé. És problema meu, no teu.
Mentrestant, faries bé de reconciliar-te amb en Connolly.
No depèn de mi.
No és una persona rancorosa. Amb tu, no.
És massa bo, Lee. No n'hi ha com ell.
Ja ho sé.
Tots volem el mateix. Torna a la feina.
D'acord.
Un últim favor.
A més de salvar-te d'Assumptes interns?
En Karl i jo volem deixar el cas de The Crossings.
No anàveu bé?
Sí.
Però tinc relació amb un dels sospitosos.
En Finch?
És possible.
Veus aquell ocell negre a la punta del pal telefònic?
Sí.
Sí?
Li veig la cara.
-És lleig, oi? -Sí.
Què més veus?
Un avió.
Hola, nois.
Hola, tieta Lee. El papa m'ha regalat els seus prismàtics vells.
Són els meus prismàtics vells.
Me'ls puc quedar?
Tinc alternativa?
T'he tancat la porta. Era oberta.
La nevera també?
Ja te la pagaré.
Vols una salsitxa?
Com ha anat?
Tu primera.
Bé.
La Russo ha acceptat donar-li el cas a en Flynn Shannon.
Quin nom li vas posar?
Crec que era "blanquet mandrós".
Sí.
La part bona és que no fa gaires preguntes.
És l'home ideal.
Per una vegada, sí.
En Troxler entra a l'edifici i ja no en surt.
Qui creus que el pela, el noi o la noia?
La Megan Martin.
Com ho saps?
Era el psiquiatre de l'Oliver.
Sabia massa coses sobre ell. Era una amenaça per a la seva llibertat.
Llavors, hauria de ser ell.
No.
Va ser ella.
Creu-me.
No el volia perdre.
-En què et bases? -Intuïció.
Ja saps que no em falla mai.
Ja.
Sé que no tinc dret a preguntar-ho,
però ho he de fer.
És molt trist haver d'anar a treballar cada dia
i sentir-te dir que no pots més,
que ho vols deixar i que odies aquest lloc.
Karl, si el que vols…
Ho entenc.
De debò.
Però vull saber…
què faràs.
Posaré la salsitxa a la graella i la cremaré,
com a tu t'agrada.
Sí?
Sí.
I hi posaré el pa i també el cremaré.
Perquè és el que et mola.
I tu sempre et surts amb la teva.
Molt bé.
I no te n'oblidis.
DIA 34
POLICIA DE BOSTON
Estàs segur que ho vols fer?
Sí.
La Ciara…
La Megan mereix recuperar la seva vida.
Però no ha estat culpa teva.
Sí.
Tot és culpa meva.
Sé que penses que poses les coses en ordre sacrificant-te per ella,
però això és realment el que ella vol?
Mira'm.
Teníem problemes,
però estar amb l'Alison ha estat el millor que m'ha passat mai.
No hi hauria renunciat mai.
Encara que pensés que fos necessari.
Ei. Gràcies. Per tot.
Ei.
Quan em truquin, diré que no ens coneixem.
Adeu.
Senyoreta Wyse?
Sí.
El senyor St. Ledger triga una mica.
Vol pujar a bord? Falta poc per sortir.
Doni'm un parell de minuts. Encara no m'ha trucat.
Per cert, sé que és una pregunta estranya,
però per casualitat sap on va aquest avió?
A Reykjavík. Hi ha estat?
Sí, de fet.
Sempre hi anem per Nadal. És preciós.
Hi tenen casa?
Sí.
Bé, diria que és nostra.
Sempre em confonc. Vinc de seguida.
Gràcies.
Perdó pel retard.
Quin descans!
Gràcies a Déu. M'havies espantat.
Et pensaves que no vindria?
No, sabia que vindries.
-Així que… Reykjavík. -Sí.
Tinc accés a un lloc privat en una font d'aigües termals.
Un xef de primera, seguretat privada, tot de luxe…
És l'hòstia.
Què et sembla?
Em sembla…
un autèntic malson.
Ho sento. No m'hi veig.
No passa res. No cal que anem a Reykjavík.
On vols anar?
MAMA
Mama, espero que em puguis perdonar igual que jo he perdonat l'Oliver.
S'assembla a nosaltres més del que m'imaginava.
INSPECTOR FLYNN SHANNON
Tothom té secrets.
Tothom diu mentides.
Per algun motiu, sembla que el destí està de la meva part últimament.
Potser l'univers creu en el karma.
L'Oliver ha pagat pels meus errors?
DETENEN TRAFICANT PER ASSASSINAT A SEAPORT
Jo vaig pagar pels seus.
Tots nosaltres.
Vam pagar durant anys.
PAGUI A KRISTINE MARTIN DOS MILIONS DE DÒLARS
Espero que coincideixis amb mi que ara tots estem millor.
Hi ha gent destinada a estar junta.
Fins i tot en circumstàncies terribles.
Quan vaig anar a buscar l'Oliver,
no hauria predit mai que acabaríem on som.
Ni el camí fosc i tortuós que recorreríem per arribar fins aquí.
Va ignorar tots els riscos per obeir el seu cor.
Jo vaig ignorar el passat amb l'esperança que el futur seria diferent.
Pensàvem, ingènuament, que els errors es convertirien en encerts.
Però, aquest cop, ha estat així.
Tothom diu que estic boja, però no ens enganyem: ell també.
A vegades, miro el nostre preciós Shane
i li pregunto…
si està boig com la mama o com el papa.
Em moro de ganes de saber què passarà demà.
I l'endemà i l'endemà.
Sempre amb amor, jo.
Subtítols: Victor Monreal
Supervisor creatiu Guillermo Parra