Сів метелик на травичку
І сказав якусь дурничку
Раз, два, три Це, напевно, будеш ти
Нічого собі!
Я прийшла!
Мабуть, треба було обрати перший поверх.
Що відбувається?
О, боже!
Ох, і весело ж буде!
Як нудно!
Хочу дзеркало на повний зріст.
Нічну сорочку, шовкову.
Матрац.
І ковдру!
З мікрофібри.
І портативний туалет.
Усе витрачено!
Отже, їжу й напої дають.
Як щодо столу?
Білки.
Залізо.
Ідеально.
Як гарно!
ШОУ 8
У вас такі смішні вирази!
«Смішні»?
Ми щойно дізналися, що кожен поверх отримує різну суму.
Скажіть, хто скільки.
Скільки ви отримуєте?
Мені дають...
80 000 вон за хвилину.
Тобі дають 80 000?
Мені — 30 000 вон.
- Двадцять тисяч. - Мені — 130 000.
Стривайте. Що це означає?
В усіх по-різному?
А тобі, Номере 7?
Скільки ти заробляєш за хвилину?
Мені дають 210 000 вон.
А Номер 8 мала б отримувати 340 000 вон.
Звідки ти знаєш?
Ти це в голові обчислив?
Ні. Якщо задуматися про грошовий приз від першого до восьмого поверху,
промальовується закономірність.
Якщо додати дві попередні суми, отримаємо наступну.
Номер 1 отримує 10 000 вон.
Другий — 20 000.
Так.
Так і є.
Так. Додайте два числа — й отримаєте третє.
Тому Номер 3 отримує 30 000 вон.
Так, мені дають 30 000 вон.
Я над третім поверхом, на четвертому,
тож якщо додати 20 000 Номера 2 й 30 000 Номера 3 — так,
мені дають 50 000.
Хвилинку. Я отримую 80 000 вон, тож...
Це сума грошового призу Номера 3 й Номера 4.
Тоді наступний поверх...
50 000 плюс 80 000 — і це 130 000 вон.
Це стосується й мене, і я отримую 210 000 вон.
Таким чином Номер 8 отримує...
340 000 вон.
Так і є.
Це послідовність Фібоначчі.
ПОСЛІДОВНІСТЬ ФІБОНАЧЧІ
Я чув про неї.
Але як вона пов'язана із сумою нашого призу?
До чого вона тут?
Я не знаю, які наміри в наших господарів.
Але, здається, вони люди цікаві.
Бачите, послідовність Фібоначчі —
основа золотого перетину.
- Золотого перетину? - Так.
У послідовності Фібоначчі,
якщо поділити число на те, яке йому передує,
зі зростанням чисел співвідношення наближається до 1,6.
Це співвідношення від 1 до 1,6 — золотий перетин,
бо він дає людям відчуття безпеки
і сприймається як красивий.
Наприклад, співвідношення розмірів кредитної картки
наближене до золотого перетину.
До речі, картки з номерами поверхів, серед яких ми вибирали, йдучи...
Такого ж розміру, як кредитні картки.
Але хіба це справедливо?
Ми вибирали навмання.
Це якийсь відстій.
Ви самі вибирали.
Годі скиглити, погляньмо на всі кімнати.
Номер 8 отримує 340 000 за хвилину — 489,6 мільйонів за день.
Номер 7 отримує 210 000 за хвилину — 302,4 мільйонів за день.
Номер 6 отримує 130 000 за хвилину — 187,2 мільйонів за день.
Номер 5 отримує 80 000 за хвилину — 115,2 мільйонів за день.
Номер 4 — 50 000 за хвилину, 72 мільйони за день.
Номер 3 отримує 30 000 за хвилину — 43,2 мільйони за день.
Номер 2 отримує 20 000 за хвилину — 28,8 мільйонів за день.
Як тут тісно!
Обережно, не вдартеся.
Номер 1 отримує 10 000 за хвилину — 14,4 мільйони за день.
Як же це дратує!
Я могла вибрати восьмий поверх.
Тепер немає сенсу про це шкодувати.
Ми вибрали картки навмання.
У мене вибір був невеликий. Залишилося лише дві картки.
Але ти зробила кращий вибір, ніж я.
Знаєте...
Що це за шоу, де не кажуть про такі важливі речі? Правда?
Хіба це законно? Треба заявити на них.
Вам, люди, ще пощастило.
Я думав, що 10 000 за хвилину — це багато.
Ой, Номере 1...
Пробач.
Нам слід було бути обачнішими.
«Пробач»?
Не вибачайтеся.
Я не хотів, щоб вам було ніяково. Мені просто не поталанило.
Я мав із чого вибирати.
До того ж, погляньте на мої ноги —
мені важко було б жити вище.
У вас просто безцінні вирази!
Тобі смішно?
Ах ти ж...
Що?
Хтось зробив щось не так?
Досить вже цих звинувачень!
Ми не винні, що вибрали вищі поверхи.
Кардіо закінчено!
Отримуєте ви 10 000 чи 340 000 вон за хвилину,
хіба в нас усіх не одна мета?
Зробити так, щоб це шоу тривало якнайдовше,
щоб якнайбільше заробити.
Хіба не це наша мета?
Це якась чортівня, але він правду каже.
Якщо ви вже наскиглилися,
може, підемо їсти?
Так. Ходімо поїмо.
Ну ж бо, вперед.
Їжа й вода.
Скільки ти спустиш?
Нижнім поверхам і так відстійно, бо платять менше.
Хочеш, щоб ми і їли менше?
Що ж, ні.
Я думав про те, як розділити їжу порівну.
Ви не проти, якщо я поясню?
Кожен братиме один набір із їжею.
На кожному поверсі, одна людина — один набір, щоб було чесно.
Як апетитно!
Це шоу заганяє нас в екстремальні умови.
Працювати як одна команда — вкрай важливо.
Треба об'єднатися й довіряти одне одному.
Це означає, що коли Номер 1 візьме обід, залишиться ще чотири.
Що?
Чому ми віддаємо йому ще чотири?
Ні. Ми цього не робитимемо.
Якщо кожен візьме по одному, ніхто не залишиться голодним.
Та якщо хтось захоче ще,
можна зійти на перший поверх і розділити те, що залишиться.
Система, де виграють усі. Кожен має трохи поступитися,
але всі можуть розділити те, що залишиться, тож ніхто не програє.
І, звісно, це зміцнить довіру між нами.
Спробуй ті, що з приправою.
- Ці? - Так.
Навіщо?
Бо вони гострі.
- Уже поїв? - Доїдайте.
Ням! Смакота!
Маєш якісь ідеї щодо того, що на нас чекає?
Перепрошую?
Ми не знаємо, чого чекати, і від цього лячно.
Раніше ти казав, що не знаєш, чого чекати
і що тобі лячно.
Так. Гадаю, в загальних рисах я уявляю, чого вони хочуть.
- І чого ж? - Агов!
Що ти робиш?
Що ти в біса робиш?
Залишилося лише 15 хвилин!
Котра гарніша: ця чи ця?
Вона ж не купила це за час, правда?
Агов! Хочеш купувати одяг — вали в свою довбану кімнату!
Якого біса скуповувати це тут?
Бо інакше я не зможу носити це тут.
Я хочу носити їх тут.
Навіщо тобі купальник? Тут немає води.
- Щоб засмагати. - Прибацане стерво!
Маєш передсмертне бажання?
Поговоріть. Не залякуй її.
Справа в цьому?
Його завжди можна продовжити. Час.
І як ми це зробимо?
А ви не знаєте? Серйозно?
Як його продовжити?
Справа у сходах!
- У сходах? - Так.
Тут безліч сходів.
Час продовжується, щойно ми на них ступаємо.
- Маєш докази? - Докази?
Чекайте. Про що ми говорили?
Годі клеїти дурня, кажи вже.
Скажу, якщо попросиш пробачення.
Що?
Скажу, якщо перепросиш за те, що раніше лаялася на мене.
Вибач. Я прошу пробачення за неї.
Часу обмаль. Кажи вже!
Не хочеш — як хочеш.
Ах ти ж, погань!
Добирай слова.
- Якісь проблеми? - Та перепроси вже в неї!
Поглянь на нас!
- Ні! - Не можна, щоб усе так закінчилося!
Така можливість випадає раз на все життя!
Яка різниця, чи це правда? У нас менш ніж десять хвилин!
- Добре. - Спробуймо.
Чорт забирай! Це точно працює?
Часу й досі меншає!
Залишилось менш ніж 30 секунд!
Усе закінчилося? Ось так просто?
Знову 24 години!
Я ж вам казала!
Я казала, що справа у сходах. Саме це ми й робили.
Коли дивилися на кімнати кожного з нас і йшли по обіди.
Тоді я побачила, що часу стало більше!
Розумниця ж я, правда?
Так ми й викрили приховане правило.
Біг по сходах продовжує час.
ЇЖУ Й ЖИТЛО ЗАБЕЗПЕЧЕНО ОТРИМАЙ ГРОШІ ЗА ЧАС
ЖОДНОЇ НЕБЕЗПЕКИ БІГ ПО СХОДАХ ПРОДОВЖУЄ ЧАС
Я думав, що це вже кінець. Ледь устигли.
Гадаю, в загальних рисах я можу уявити, чого вони хочуть.
Конфлікти. Вони хочуть, щоб ми сварилися.
Атаки ззовні...
заохотять нас співпрацювати й не здаватися.
Але внутрішні конфлікти...
У випадку міжусобиць...
нічого не виправиш.
Так, треба триматися разом, співпрацюючи й не здаючись.
Боже, Номер 7 — ще той мозок.
Користуватимусь якнайдовше, щоб не купувати новий.
Три...
Двох шматків мало б вистачити.
Не вистачило.
Що більше я думаю про це, то більше дратуюся.
Я заробляю 40 мільйонів за день. Не варто економити на такому.
Не будь боягузом. Просто купи! Так, уперед!
Даруйте. Я зроблю велике замовлення. Пришліть портативний туалет.
Простенький.
Так.
Несіть.
А повертати речі не можна?
От божевільне стерво!
Не можу повірити, що вона купила одяг! Як же це мене дратує!
Дідько! Яка ж вона надокучлива!
Ми молодці.
Це на потім.
Скільки ми заробили!
Гаразд, почнімо?
БІГ ПО СХОДАХ
+210 000 ВОН +20 000 ВОН
+30 000 ВОН +50 000 ВОН
+340 000 ВОН +80 000 ВОН
+130 000 ВОН +10 000 ВОН
Коли ми з'ясували, що біг по сходах продовжує час,
то бігали вгору й вниз,
доки серце не вистрибувало з грудей, а ноги не починали тремтіти.
Що більше часу ми здобували, то голоднішими ставали,
тож перший поверх був популярним.
Уночі ми були виснажені,
але гріх було скаржитися.
Я навіть не відчуваю, що поїла.
Їсти раз на день
і задовольнятися недоїдками — так шлунок не наповниш.
Ми тільки те й робимо, що бігаємо по сходах.
Це надто жорстко.
Навіть якби ціни були в 1000 разів вищі,
я б хотів купити їжі.
- Як ті хот-доги внизу. - Я хочу бургерів.
Я — смажену курку.
Розділімося.
Треба поділити роботу.
Хочете, щоб ми розділитися на дві команди й бігали по сходах через день?
Можна працювати один день і відпочивати наступного.
І віддаватимемо їжу, що залишиться, команді, яка працювала.
Ця команда може їсти двічі на день.
У вихідні дні одного обіду мало б вистачити.
Так. Я згодна.
Одного обіду достатньо, коли ми не працюємо. Краще відпочивати, так?
Я теж згоден.
І я.
Тоді спробуймо.
Подивимося, скільки часу нам дадуть.
Як щодо такого поділу?
Я йду в іншу команду.
Ця мене не влаштовує.
Це вона про мене?
Хтось хоче помінятися з Номером 2?
Скиглійка. Головоріз.
Психопатка.
Хто б хотів бути в такій команді? Її члени самі за себе говорять.
Даруйте. Мені байдуже, в якій я буду команді.
О, як гарно!
По двоє чоловіків у кожній команді — це ж ідеально!
Так, чудово.
Чудова була ідея — розділитися на дві команди.
Незважаючи на важку працю, надії на відпочинок наступного дня
вистачає для мотивації.
А найкраще те,
що в день, коли працюєш, можна наїстися досхочу.
«Хто не робить, той не їсть».
- Ти ціла? - Я ледь спину не забила!
Номере 4, пробач.
- Відчепися. - Мені дуже шкода.
Мені так шкода! Чесно.
Усе гаразд?
Так, усе добре.
Годі шкірити зуби, берися до роботи.
Через тебе ми не здобуваємо час.
Що ти робиш?
Я тебе підміню.
Перепрошую?
Відпочинь. Я підміню тебе.
Хтось проти?
- Ні, я можу... - Не треба.
Я закисаю, якщо не займаюся.
Я можу...
Як шляхетно!
НАСТУПНОГО ДНЯ
Ти, мабуть, втомилася працювати два дні поспіль.
Усе гаразд.
ЧЕРЕЗ ДЕНЬ
Допомогти
чи ні?
Допомогти чи ні?
Допомогти? Чи ні? Допомогти чи ні?
Допомогти чи ні? Так чи ні? Хвилинку...
Ой! Перепрошую! Номере 1!
Будь ласка, відпочинь. Я тебе підміню.
Даруй, що?
Господи, ні.
- Ні. - Сьогодні я мушу це зробити.
Серйозно. Послухай, я вчора переїв.
Тепер не можу те все перетравити.
Тож, прошу, йди відпочинь і віднови сили.
Господи!
- Мені так шкода! - Чесно, все добре.
Вибач, пропусти.
Перепрошую. Дорогу!
Боже, ми теж втомилися.
Ми бігаємо як ошпарені.
- Прошу, сідай. - Сідай.
Узяв на себе роботу товариша.
Чи я не диво?
Усе гаразд!
Номере 3, ми не залишимо тебе тут у такому стані.
- Ходімо. - Стривайте, дайте ще п'ять секунд.
Ну ж бо. Ходімо.
Не...
Спробуй встати.
Тільки обережно. Так.
Прошу, перекусіть.
Смачного.
Дякую.
Сюди.
Ти теж їстимеш?
Перепрошую?
Ти зібрався їсти?
Номере 4, годі.
Чесно кажучи,
хіба замість нього не мав би їсти Номер 3?
Тобі й справді потрібні два обіди, якщо ти не працював?
Вважаєш себе розумницею?
У вас на один обід більше, бо Номер 8 не їсть.
Чого розгуділася?
Я не кажу, що тобі не слід їсти.
Я лише сказала, що це несправедливо.
Тобі слід їсти...
Номере 3, прошу, заходь.
Ти сьогодні працював за мене.
- Авжеж. - Годі цих жартиків!
Думаєш, ми працювали за тебе, щоб нажертися?
Думаєш, йому совість дозволить їсти?
Чи я помиляюся?
Ні, ти права.
Не слухай їх. Іди поїж.
Вони скиглять, бо втомлені й голодні.
Так, це правда.
Номере 1, тобі слід поїсти. І крапка.
За мене не переймайся. Так.
Ні. Прошу.
Уперед. Тобі слід піти...
Годі. Просто йди й поїж.
- Дякую, Номере 3. - Так.
- Ні, він... - Ну ж бо.
Іди їж. Він сказав, що не проти.
Усе гаразд, так?
Авжеж.
Через цього виродка
мене занесло в це богом забуте місце,
ВІРЮ В ТЕБЕ
і я набігався сходами на ціле життя наперед, сучий ти сину.
ЗМІЙ
Це ти в усьому винен.
Мої ноги!
Їжу привезли.
Що це таке?
Серйозно, якого біса?
- Номере 3! - Так?
Тобі щось прислали?
Я думав, що це їжа, а це пакети з фекаліями!
- Заради бога! - Номер 1 сказав спустити їх.
Я все обдумав.
Я не майстер бігати по сходах
і мене постійно підмінюють,
тож я думав про те, у чому можу бути корисним.
І, що ж...
Він сказав, що його мучить те,
як він обтяжує нас через свої проблеми зі здоров'ям.
Я подумав, що всі можуть спускати...
пакети з відходами мені.
Серйозно?
Коли він міркував над тим, що може зробити для команди замість фізичної роботи,
його увагу притягнув ліфт.
Він подумав, що ліфтом можна надсилати не лише набори з обідами.
Ми погодилися на пропозицію Номера 1, тож у нас з'явився санітарний працівник.
Коли кожен виконує свою роль,
суспільство досягає рівноваги й функціонує як слід.
І Номер 1 знайшов свою.
Він відкрив цінність, варту обміну.
ДЯКУЮ
Менш вразливі до голоду діляться їжею.
Відпочинь.
Я продовжу.
Ті, хто в кращій фізичній формі, діляться силою.
Ті, хто не може цим поділитися, діляться власним простором.
У певному сенсі ми досить гармонійна команда.
До зустрічі.
Вітаю, Номере 1.
Так буде зручніше.
Не треба. Усе гаразд. Можеш зробити це пізніше.
Номере 3, ти вже доїв?
Ще ні. Мабуть, з'їв усмак. Щось мені недобре.
А, ясно.
На що дивишся?
Що ж, час...
Останнім часом він продовжується, як йому заманеться.
Учора часу різко побільшало перед північчю,
а тепер не більшає.
Думаєш, ми замало бігаємо по сходах?
Не знаю. Кожен виконує свою роботу.
Ти це бачив? Нам щойно додали десять хвилин.
Але всі відпочивають після обіду.
Хтось піднявся по сходах?
Чорт! Та що із цією штукою?
Я ж казала! Вони стають дедалі скупішими.
Часу майже не додають.
Вони хочуть, щоб ми бігали швидше?
Ми не олімпійські спортсмени.
З мене досить.
- Перепрошую? - Що?
Я більше цього не робитиму.
Але не можна просто припинити працювати.
Що це ти робиш?
Це більше не весело.
Щасти вам.
Заткни пельку й працюй!
Чому це?
Хіба ти не мала б працювати більше, ніж решта?
Ти заробляєш набагато більше, ніж ми.
Хіба ти не мала б докладати трохи більше зусиль, ніж інші?
А хіба натомість ти й люди з нижніх поверхів
не мали б працювати більше?
Що?
Самі подумайте.
Ви не хочете витрачати власні гроші,
тож витрачали спільний час, щоб купити папір, вологі серветки
й інші необхідні речі.
Якщо ми платимо за покупки часом,
хіба мешканці верхніх поверхів не платять значно більше, ніж ви?
Ця психопатка...
Зрештою, тут час — це гроші.
...не помиляється.
Вартість години для Номера 2 — 1,2 мільйона вон,
але для Номера 8 — це аж 20,4 мільйонів вон.
Па-па!
Оскільки ми ділимося спільним часом,
верхні поверхи витрачають більше грошей.
Я думав, вона пустоголова. А вона на диво кмітлива.
Не марнуймо часу на суперечки, нумо бігати по сходах.
З таким темпом шоу скоро закінчиться!
Ходімо бігати з ними.
Треба допомогти їм.
Ти впевнена, що біг по сходах дає нам більше часу?
Що?
Це дивно.
Ми бігаємо по сходах так само, як раніше, так?
От божевільне стерво!
Ми втратили час, а не заробили його.
Що як його вже не ставатиме більше?
Твоя правда.
Ми вже понад шість годин бігаємо.
І не заробили ні хвилини.
Скоро вже північ — треба повертатися в кімнати.
Сьогодні ми вже не зможемо бігати.
Що? Часу стало більше.
Агов, його стало більше!
- На 20 хвилин? - Нарешті!
На 20 хвилин, правда?
Він, мабуть, відстає.
Мабуть, він знову запрацював.
Я знав!
Ми даремно боялися. Я знав!
- Яке полегшення! - Так.
Я така рада!
Думаю, часу стане більше, навіть якщо й не відразу.
Уже північ.
Ходімо всередину.
Ми добре попрацювали.
Ходімо всередину. Ми молодці.
Виходьте, усі! Ідіть сюди!
Здається, нас не винагородили. Виходьте, швидше!
Усім бігати!
Усім!
Усім бігати!
Але ми не отримали час за вчорашню роботу.
Що як це знову нічого не дасть?
Це однаково наш єдиний варіант.
Усім бігати по сходах!
Чортівня якась!
- Вона впала! - Номере 4!
- Що? - Вона...
Стривай.
- Це епілептичний напад. - Що?
Це епілепсія! Не підходьте!
- А, епілепсія. - Чекайте, треба...
Ти маєш медичну освіту?
- Так, я була медсестрою. - Від цього існують ліки?
Їй потрібен фенітоїн.
Більше ні кроку.
Що ти сказав?
Нічого не роби. Вона не помре.
Що?
Від епілепсії ще ніхто не помер.
Якщо довго нічого не робити, це пошкодить її мозок.
Ліки коштуватимуть чимало.
Якщо ми використаємо час, що залишився, — грі кінець!
А ти ще та тварюка!
Відчепися від мене!
Нам потрібні ліки від епілепсії! Фенітоїн!
Я зараз лусну!
Ви не побачили те, що бачу я?
Ви не бачите?
Сорок годин?
Це так весело!
Не за біг по сходах...
нам додавали час.
Тоді за що?
За що?
За що додавали час?
Мабуть...
за розважання глядачів.
ФЕНІТОЇН
ШОУ 8
Переклад субтитрів: Анастасія Хома