VYBERTE SI KARTU S ČÍSLEM A...
„Kartu s číslem?“
PRAVIDLA HRY NAJDETE ZA DVEŘMI VE SVÉM POKOJI
Padesát sedm, padesát osm.
Padesát devět.
Šedesát.
To dělá 210 000 wonů za minutu.
Dvě stě deset.
Dejte mi jednu propisku za 1000 wonů.
Všechno stojí stokrát víc.
KAMERY V MÍSTNOSTI
ČTRNÁCT KAMER ŽIVÝ PŘENOS?
Ze začátku jim asi připadalo vtipné, jak jsme tu zmatkovali.
Potom je nejspíš pobavily naše reakce na rozdílné výše odměn
a jak jsme nadšeně běhali po schodech,
protože se zdálo, že tím získáme čas navíc.
Postupně je to ale...
...omrzelo.
Jsou znudění.
Přesně tak. Asi jsme je přestali bavit.
- „Bavit“? - Něco mi na tom nesedí.
Teď jsme přece taky neudělali nic zábavného.
Jak to, že ne?
Jedna měla pěnu u huby...
a druhýmu teče krev z nosu.
Mně to přišlo jako nějaká komedie.
Počkejte.
Znamená to, že nám teď dají čas navíc jenom za tohle?
Cože? To musím dostat záchvat?
O tom pochybuju.
Stačí, když jim předvedeme něco zábavného.
„Zábavného“?
SCHODY PRODLUŽUJÍ ČAS
Jo, vsadím se, že z nás mají fakt srandu.
Určitě jsme k popukání.
Oni si sedí ve svých vilách a my se tu lopotíme,
zaslepení touhou po penězích.
Chcete se bavit?
Mám vám ukázat něco vtipnýho?
Fajn. Máte to mít.
Zdravím, dámy a pánové.
Ahoj. Tady Trojka.
Už nejspíš nechcete sledovat, jak pořád lezeme po schodech.
Proto jsem si pro vás připravil...
jídelní okýnko. Jdu na to.
Nebylo by to ale ono, kdybych vám k tomu nepřidal ASMR.
Co je? Už jdu.
Sedmičko?
Dostali jsme čas navíc?
Ne.
Tak nic.
Co vás přivádí?
Jestli jste dojedl...
Dáme cigárko?
Líbíte se mi, Trojko.
Prosím?
Je na vás něco...
čím oproti ostatním vyčníváte z řady.
Jak to myslíte?
Rozhodl jste se pomoct Jedničce.
Nemyslíte jen na sebe.
To je asi pravda.
Ale to platí o všech.
Vy jste podle mě větší dobrák. Neposlal jste dolů žádný pytle. To já jo.
To je asi poprvý, co jsem vás viděl se usmát.
Připadalo mi to podivně jednoduché, ale vážně jsem myslel,
že nás odměňují za ty schody.
Teda spíš jsem tomu chtěl věřit.
Že je to zasloužená odměna
po náročném dni stráveném běháním nahoru a dolů.
Za poctivou práci nebo tak.
Bohužel to ale bylo jinak.
Není to nakonec lepší?
Ty schody byly strašně vyčerpávající.
Nebude bavení diváků jednodušší?
Co je podle vás „zábava“?
Cokoliv humornýho, ne?
Tak humorného?
Máte pravdu.
Ale co přijde potom?
Potom?
I humor diváky brzo omrzí.
Nakonec nám přestanou dávat čas na víc.
Pořadatelé zatím vůbec nezasahovali do hry.
Stejně nás ale nějak přiměli,
abychom se je sami od sebe snažili zaujmout.
Využili čas a peníze.
Je to stejné, jako když sledujeme různé tvůrce a influencery
a dáváme jim lajky nebo finanční příspěvky.
Jakmile je přestaneme bavit, už nám nic nedají.
My jsme ale tak nadšení z těch dosavadních odměn,
že pak pro peníze uděláme, co doopravdy chtějí.
A co teda chtějí...
doopravdy?
Skutečnou zábavu.
„Skutečnou zábavu“?
Až se příště sejdeme, každý bude mít nějaký návrh.
A některé z nich budou provokativní nebo násilné.
Co profesionální wrestling?
Jo, wrestling je fajn.
Rozhodně se na něj dobře kouká.
Proto tu debatu musíme nějak usměrnit.
Dost bychom ale riskovali, nemyslíte?
Nemáme tu k dispozici sanitku.
- Přesně. Co když si ublížíme? - Jo.
Zatím si to nech pro sebe, ale prozradím ti, co hodlám navrhnout já.
Zaměříme se na ten humor, který jsi zmiňoval.
Napadlo mě, že bychom mohli udělat nějakou estrádu.
Varietní představení nebo tak.
- Něco, co by je rozesmálo. - Ano.
Rozesmálo?
- Jako nějakou scénku? - Do toho já nejdu.
Co kdybychom z toho udělali show o randění?
Jsou fakt populární a mají solidní sledovanost.
„Který pár spolu vydrží až do konce?“
Nelíbí se vám to?
A co třeba přehlídka talentů?
Fakt si myslíš, že je obyčejní lidi jako my zabaví?
Podle mě to není špatný nápad.
Scénky a randění vyžadují nějaký čas na přípravu.
Přehlídku talentů ale můžeme uspořádat hned.
Co kdyby to někdo vyzkoušel?
Můžeme si nejdřív ověřit, jestli nám za to vážně dají čas navíc.
Umí někdo něco, co by mohl předvést hned teď?
Bože...
Proč zrovna...
Jestli se nikdo nehlásí, začnu já.
Můžu si objednat flétnu?
Není hraní na flétnu trapné? Má to být přehlídka talentů.
Podle mě je lepší začít zlehka
než se je snažit hned ohromit.
Nakonec se tomu asi nevyhneme,
ale měli bychom co nejvíc zdržovat.
No teda, Sedmičko...
Moje uši dostaly orgasmus.
Je to mučedník.
Obětoval se, aby se lidi soustředili na nevinnou zábavu.
Jsi vážně frajer, Sedmičko.
Prostě...
Hele! Dostali jsme přes 20 hodin, ne?
Po mnoha zmatcích jsme na to přišli.
Dali nám celý den!
Jste skvělý, Sedmičko!
Býval jsi cirkusák, ne?
Je to jen takový koníček.
Měli bychom si taky něco připravit. Kdo ví, s čím kdo přijde.
Když teď máme čas na přípravu,
můžeme všichni do rána vymyslet nějaké číslo.
Teď ale musíme probrat něco důležitějšího.
Kdy tu hru...
chcete ukončit?
Proč hned přemýšlíte o tom, kdy odsud odejdeme?
Nemůžeme to začít řešit,
až si všichni vydělají dost peněz?
To bychom možná neodešli nikdy.
Má pravdu.
Chceme si ty peníze odnést ven.
Musíme si určit limit přijatelný pro všechny.
A o tom rozhodneme jak? Každýho z nás přece platí jinak.
Přesně.
Vy z vyšších pater asi budete chtít odejít dřív,
protože vyděláváte víc.
Podle mě...
by o tom měl rozhodnout Jednička.
Dostává z nás všech nejmíň.
Měli bychom tu s ním vydržet, dokud nebude chtít odejít on.
Fajn. Necháme to na tobě.
Kolik si odsud chceš odnést?
Jen se neostýchejte.
Chci...
si vydělat jednu miliardu.
Stačí mi...
jedna miliarda.
„Stačí“?
Vyděláváte 14,4 milionů denně.
Za předpokladu, že denně utratíte 400 000...
Museli bychom tu zůstat přibližně 75 dní.
Takže asi dva a půl měsíce.
Jo.
- Máte pravdu. - Peníze umím počítat rychle.
Jak chcete.
Když si to spočítám,
Jednička si odnese miliardu, Dvojka dvě
a já tři.
Čtyřka si odnese pět,
Pětka osm,
Šestka třináct a Sedmička jednadvacet.
A Osmička celých 34 miliard.
Když budeme šetřit, je to lukrativní.
Dali jsme si tedy za cíl dva měsíce
a tentokrát jsme měli získávat čas díky svým dovednostem.
Rekvizity ke svým číslům jsme koupili za čas, který nám vydělal nos Sedmičky.
Proč se stavíte do řady?
Proč se s náma odmítá o čemkoliv bavit?
Chci deset střešních tašek na rozdrcení.
Taky si vezmu deset tašek a čtyři dřevěný prkna navrch.
Náš plán ve všech vzbudil soutěživost.
Pokukovali, co kdo chystá, aby mohli překonat ostatní.
Já si oproti tomu víc než kdy dřív myslel...
že se zblázním.
Vždycky jsem se držel zpátky a snažil se nevyčnívat.
Bylo to moje motto, který mi pomohlo přežít.
Nikdy jsem nepotřeboval nikoho bavit nebo se naučit něco zajímavýho.
Jednou jsem zariskoval, a skončil jsem tady.
PŘEHLÍDKA TALENTŮ
Čekal jsi na mě tak dlouho. Chci ti zasvětit svůj život...
Pokud o mě stojíš...
Jo. Písnička je fajn. Začínáme zlehka.
Když mi tehdy bylo smutno a ty jsi dělal všechno pro to...
10 HODIN
ZÍSKANÝ ČAS
1. SEDMIČKA (24H) 2. PĚTKA (10H)
Šestka dal na odiv svoji sílu drcením střešních tašek.
15 HODIN
2. ŠESTKA (15H)
Dvojka se ho snažila trumfnout několika božími kopy a ránou pěstí.
17 HODIN
Tak to jsem nečekal.
Všichni jsou strašně dobří.
Já se z toho zblázním.
- Jste v pohodě? - Jo.
To nic. Je to jen otok.
Nevypadá to dobře...
Teď je na řadě Čtyřka.
Další písnička?
1 HODINA 50 MINUT
Dobrá práce.
Cože? To je všechno?
Zatraceně.
No tak, nebuďte takoví. Nemůžete mi dát víc? Prosím, prosím.
Muck!
Pět minut.
Ty jo. Tohle všem zkazilo náladu.
Tak fajn. Kdo chce vystoupit teď?
Vy jste něco vymyslel, Jedničko?
No, já...
To nic.
To bude dobrý.
Ti největší lůzři jdou vždycky nakonec.
Po mně jsou ještě další dva,
takže na mě si nikdo nevzpomene.
Já!
Teď půjdu já.
Buší mi srdce trémou.
Jako když stojím na jevišti.
Proboha...
Dělá si prdel?
Osmnáct minut?
To bylo docela zklamání, co?
Ale vůbec ne.
Byl jste dobrý.
Ještě nám zbývají dva lidé.
Tak tam běžte vy.
Už jste jenom dva. Aspoň to budete mít za sebou.
Cože?
Tak teď já.
Dobře.
Ty jo, je fakt dobrý.
Jdeme na to.
30 HODIN
Třicet hodin? Hustý!
Když to všechno sečtu,
zatím jsme získali 74 hodin a 13 minut.
A to se tvářil, že nic neumí.
To znamená zhruba tři dny.
Nemůžu tu nikomu věřit.
Po posledním čísle zjistíme, kolik jsme získali dohromady,
a pak to probereme.
Tak jo.
Osmičko.
Nemusím to předvést tady, že ne?
To nemusíte, ale...
V tom případě to udělám u sebe na pokoji.
Chceš se se mnou vyspat?
- Prosím? - Slyšel jsi mě. Mluvím o sexu.
Tohle má být přehlídka talentů.
A ty jsou o tom předvést, v čem jsme dobří, ne?
Tohle mi jde fakt skvěle.
Nechci, děkuji.
Ale proč?
Má pravdu. Tohle nesmíme.
- Co to dělá? - Nebo s Jedničkou?
Se mnou?
To přece nejde.
Co to vyvádí? Vždyť nás sledujou.
Tak o mě nestojí.
Máme vítěze.
Fakt se s ním může prostě vyspat?
Jenom ji nech.
Prý na to má talent.
69 HODIN
Podle všeho mluvila pravdu.
Propána...
Těch 69 hodin nám dali schválně?
Cože?
Trojko...
Chceš se se mnou vyspat?
Na něco jsem se ptala.
No tak, rozdáme si to.
Trojko...
Vyspi se se mnou.
Prosím...
Dokud vody Východního moře nevyschnou
a Pektusan se nerozdrolí...
Rozdáme si to?
Když nepočítám čas, který nám to zabralo,
získali jsme asi 120 hodin.
Dobrá práce.
Nepřijde vám to nefér?
Někteří byli fakt příšerní.
Každý se účastnil, takže za mě je to spravedlivé.
Promiňte...
Když už víme, jak získat víc času,
a nemusíme utíkat do schodů,
chtěl bych s váma probrat ty pytle s odpadem a výkaly...
No jo, máte pravdu.
Pořád je posíláme k vám.
Jistě. Není důvod, proč byste je musel skladovat vy.
- Poslyšte. - Co se děje?
Máš pravdu. Úplně jsme na to zapomněli.
Ne, to je v pořádku.
Sám jsem se přece nabídl.
Jenže...
mám strašně malý pokoj
a brzo se tam nebude dát vydržet.
Má pravdu. Musíme být fér.
Co teda chcete dělat?
Není to snad jasný?
Necháme si je u sebe jako předtím.
To se mi teda moc nezamlouvá.
A co má být? Taky je můžeš skladovat všechny.
Máš největší pokoj.
U mě to přece nejde.
Ten výtah nám dovoluje posílat věci jenom dolů.
Ale můžeme k tobě na záchod.
No tak, nehádejte se.
Co kdybychom si prostě určili, kde bude nový záchod?
Nebylo by to lepší než hromadit výkaly v každým pokoji?
Jednička se předtím sám nabídl.
Kdo by ale dobrovolně udělal to samé?
Neříkám, aby se někdo nabízel. Můžeme z toho udělat hru.
A podle toho vybereme, kde to bude.
Mohla by z toho být dobrá podívaná.
Boží nápad. Bude to pěkný vzrůšo. Někdo se bude muset obětovat.
Jak chcete teda vybrat ten pokoj?
Můžeme tahat slámky.
Budeme hlasovat.
- Cože? - Nenechával bych to náhodě.
Co je to za kravinu?
Jestli někdo dostane víc hlasů, tak si ty hovna zaslouží.
Neplácej nesmysly.
Akorát se snažíš navrhnout,
abychom si vybrali, koho budeme šikanovat.
Nechci nikoho šikanovat, ale zvolit toho, kdo se na tu práci hodí.
Hezky demokraticky.
A kdo tu umí nejlíp skladovat hovna?
Tak povídej. Ty?
- Pozor na jazyk! - Proč?
Dobrá...
Kdo o tom chce hlasovat?
Já.
To máme tři lidi. A já jsem čtvrtý.
Vy čtyři jste proti?
Ne vyloženě proti, ale...
No, asi stejně nemáme na výběr.
Počkat. Tvrdí, že budou hlasovat,
ale nezvolí automaticky ten nejhorší výstup?
Přesně tak. Ty jsi na tom stejně. Oba jsme v pěkný bryndě.
Ty jsi získala 90 minut a já 18.
Já taky souhlasím.
Přece jenom jsem s tím nápadem určit záchod přišla já.
- Moment. - Takže jestli chcete, můžeme hlasovat.
Zbláznila se?
Co myslíte vy?
No, jestli teda...
všichni chcete hlasovat, tak klidně.
- Do toho. - Dobře.
Co si ta Čtyřka myslí, že dělá?
Pro koho budete hlasovat vy?
- Já? - Jo.
Budu to já, nebo Trojka, že jo?
Nejspíš to nepadne na vás, nebojte.
Jak to můžete vědět?
Podle mě vyberou Jedničku.
Co třeba Jednička?
Doteď naše výkaly skladoval on.
Nebudou to tak všichni chtít nechat?
Existuje takzvaná Teorie rozbitého okna.
Pokud už je někde špína,
lidé se necítí provinile, když tam vyhodí něco dalšího.
Pro něj za žádnou cenu hlasovat nebudu. To by mi svědomí nedovolilo.
Tobě snad jo?
Jasně že ne. Cítím to stejně.
Podle mě je to hlasování jen způsob, jak Jedničku přimět smířit se s realitou.
A to mu pomůže to nějak vydržet.
Čím víc nad tím přemýšlím,
tím horší mi přijde házet to na jednoho.
V tuhle chvíli
by se mi možná ulevilo, kdyby to padlo na mě.
Vážně?
Jen říkám, jak se cítím.
Omluvte mě...
Čtyřko?
Co vás sem přivádí?
Vy jste tady taky, Sedmičko?
Jedničko! On tam není?
Kam se poděl?
Čtyřko?
Já se lekla.
Budu k vám upřímná.
Až budeme hlasovat,
chtěla bych zvolit Osmičku.
Cože?
Co děláte venku?
Vevnitř to strašně smrdí.
Proto jsem tady. Ale to neřešte.
To je hrůza. Když vidím, jak tady trpíte,
cítím se příšerně.
Kdo bude strádat nejmíň, když k němu budeme chodit na záchod?
Osmička.
Má největší pokoj.
A nic jí tam v noci nespadne, protože je nejvýš.
A taky nejvíc vydělává.
Peníze s tím ale nemají nic společnýho, ne?
Neslyšeli jste nikdy heslo „vznešenost uvazuje,“
nebo tak nějak?
Víte, o kolik víc bere než my.
Takže by na sebe taky měla vzít víc zodpovědnosti, ne?
Byli bychom strašní, kdybychom to dál házeli na Jedničku.
Jak dlouho to v tak malým pokoji vydržíte?
Takže?
Koho se tu snažíte přesvědčit?
Cože?
Nikoho o ničem nepřesvědčuju. Jenom jsem to chtěla probrat.
Přemýšleli jste...
pro koho budete hlasovat?
Nemáte náhodou blízký vztah s Pětkou?
Problém je v tom, že je až moc hodná, a tak na ni není spoleh.
Čtyřka prý přesvěčila Jedničku, aby hlasoval pro Osmičku.
Ten dobrák sice nahlas nic neřekl,
ale viděla mu na očích, že s ní souhlasí.
Takže zbývala jenom Dvojka.
Dvojko...
- Vystřel. - Dobře.
Tu ne.
Když se spojíme, máme i s Jedničkou čtyři hlasy.
Nemělo by to stačit?
Sedmičko? Jsi tam?
Nesmí mě tu přistihnout. To by byl průšvih.
Tak tady jsi.
Co tu děláte?
Jenom kouříme.
Můžeš na slovíčko?
Jasně.
Tak zatím.
Zatím.
To bylo o fous!
Asi by to působilo podezřele, co?
To si pište!
A tím by to neskončilo.
Určitě by zuřil, kdyby zjistil, že chceme zvolit Osmičku.
To je fakt. Pro koho bude hlasovat on?
To je snad jasný, ne?
Buď pro jednoho z nás, nebo Jedničku.
Asi máte pravdu.
Hlasuj pro Trojku.
Dal bych Jedničku, ale Trojka podělal tu show.
A Osmička prý bude hlasovat
podle mě.
Nebudeme to komplikovat, jasný?
Nevím, jestli jsem to měla říkat před Sedmičkou.
Prostě jsem to před ním vyhrkla, ale nemohl by se náhodou přidat k nim?
Ne. On takový není.
Vždyť si u sebe nechává i všechen svůj odpad.
Člověk nikdy neví.
Rozumíš?
Dobře.
My dva musíme vždycky táhnout za jeden provaz.
To je jasný.
Ale ne že mě zradíte.
Samozřejmě že ne.
Já svoje sliby držím.
Po dni na rozmyšlenou jsme měli anonymně hlasovat.
Byl jsem ale dost nervózní.
Já, Sedmička...
Po běhání po schodech a přehlídce talentů jsme se pokusili získat víc času
zábavnou show zvanou: „Zvolte si záchod“.
Začneme hlasovat.
Nejdřív vy, Jedničko.
A teď spočítáme hlasy.
Trojka.
- Jeden hlas ještě nic neznamená. - Jasně.
Trojka.
Osmička.
Tak jo. Osmička.
Já?
Osmička.
Trojka.
Proč jsou ty hlasy tak vy...
Dobrá.
Oba zatím mají po třech hlasech,
takže je to remíza.
Tenhle je nepopsaný.
Cože? Jak jako nepopsanej?
Zbývá poslední hlas.
Co chceš?
Zvol si Trojku.
Podle mě jsi z nás měla největší smůlu.
Jsi schopná ženská. Zasloužíš si být výš.
Dva měsíce jsou dost.
Tak si je zpříjemni.
A to jak?
Jak to mám podle tebe udělat?
Takže jsem nemluvil do zdi.
Jde to udělat různě.
Můžu ti schovat jídlo na později.
Nebo ti koupit a poslat, co potřebuješ.
Ale proč...
zrovna Trojka?
Co třeba Čtyřka?
Trojka...
to prostě posral.
Ten tanec.
To, co předvedl, byla urážka.
To je pravda.
Tak jo.
Osmička.
Jo!
Já?
Dej to sem.
Fakt jsem to já?
Podle počtu hlasů
bude záchod u vás, Osmičko.
Ty jo, takovou roli jsem dostala prvně. To je fakt hustý.
Jakožto vítězka voleb si zasloužím potlesk, ne?
Máte pravdu.
Zatleskáme jí.
Jen za tohle jsme dostali 24 hodin.
Tolik jsem vážně nečekal.
Zdá se, že považovali za zajímavé i tohle.
Ještě aby ne.
Celý den jsem všechny obcházela jako nějaká politička.
Jsem ráda, že to Osmičku nijak nenaštvalo.
Zajímalo by mě...
kdo další hlasoval pro mě.
Prosím?
Dostal jsem přece tři hlasy.
Jestli byl jeden od Šestky a druhý od Osmičky,
čí byl asi ten poslední?
Zpětně si nemyslím, že by Dvojka hlasovala pro mě.
Takže to musela být Čtyřka.
Přemýšlím, jestli mě po všech těch řečech
vážně takhle podrazila.
Taky by mě to zajímalo, ale záleží na tom?
Ne, ale...
Už na to nemyslete.
- Jenže... - Už je po všem.
Dáte si se mnou cigaretu?
Jasně. Moc rád.
- Tak jo. Jsou u mě na pokoji. - Jasně.
- Pojďme nahoru. - Dobře.
Tohle se vám bude hodit za slunečných dnů.
Děkuju,
že jste si mě vyslechla.
Jak to chceš sám všechno zvládnout?
Komu bys tu roli tak předal?
Prosím?
Všichni mě přesvědčujou, abych volila podle nich.
Mně to ale přijde absurdní.
Jestli má být tahle příšerná situace fér,
musíme se poradit s tím, kdo to zatím odnáší nejhůř.
Hlasovala bych pro ni tak jako tak.
Zaslouží si to.
Musí se naučit obětovat pro ostatní.
Já se pro ni...
rozhodl jenom proto,
že má největší pokoj.
Takže to pro ni...
bude snesitelnější.
To je pravda.
Nemůžeš.
Počkejte, jak jako nemůžu?
Děje se něco?
Chtěla jsem po ní kartu od pokoje, abych mohla na záchod,
ale nechce mi ji dát.
- Cože? - Nechte to na mně.
Promiňte, Osmičko...
- Vždyť jsme o tom přece hlasovali. - To je pravda.
- A vy jste dostala nejvíce hlasů. - Přesně tak.
A tím jsme rozhodli,
že budeme od osmi ráno do půlnoci chodit na záchod k vám.
Nemyslete si, že vás chci nějak kárat.
Možná jste to akorát špatně pochopila.
Ale ne, já to chápu.
Prosím?
Vím, na čem jsme se dohodli.
Tak mi koukejte dát tu kartu.
Dokonce jste si přece řekla o potlesk.
Tohle je vážně absurdní.
Tak díky za potlesk.
„Díky“?
Osmičko...
Já vám rozumím.
Všichni jsme ve stejné situaci. Proto k sobě musíme být ohleduplní.
Počkej.
Ve stejný situaci?
Prosím?
Proto jsem se k vám neměla chovat hezky.
- Tak čau. - Hráblo jí? Ta piz...
Na něčem jsme se přece dohodli.
Nemůže z toho vycouvat.
Asi jí chvíli potrvá, než se s tím smíří.
Dejte jí trochu času.
Kéž by to jen stačilo.
Cože?
Ale nic.
Ty vole... Vy jste taková banda vypatlanců.
„Vypatlanců“?
Počkejte. Proč všichni odcházíte?
Kam teda můžeme na záchod?
Asi to nejdřív potřebuje vstřebat.
- Musíš si vystačit se svým záchodem. - To je fakt k nevíře.
Jak se na nás může vykašlat?
- Já ti rozumím. - Co chce jako dělat?
Byli jsme přece domluvení.
Přesně. Nemůže nám v tom zabránit, ne?
To jsem si myslel tehdy.
Pak nám ale poslala výtahem jasnou zprávu.
To si dělá srandu...
„Já...
Co to sakra je?
...jsem jiná než vy.“
Ta mrcha...
Mysleli jsme, že nám nemá jak vzdorovat, ale úplně...
s náma vyjebala.
Překlad titulků: Veronika Kursová