Dvojko...
Já přece za nic nemůžu. Taky jsem jenom oběť.
Dělala jsem, co mi nařídili.
Dvojko!
To by mělo stačit.
Konečně jsme byli v bezpečí.
Nejdřív jsme pocítili úlevu.
Potom se ale přivalil ten vztek, který jsme v sobě dusili.
Všechny emoce, co jsme cítili, vytryskly na povrch.
Vy podělaní parchanti!
Ty zatracenej...
Ty svině!
Proč jsi to sakra dělal?
Nikdo ho nezastavil.
Zuřil totiž právem.
I jeho násilná reakce byla oprávněná.
Jsi stejná jako my.
Akorát jsi měla štěstí.
Myslíš si, že jsi něco víc?
Já...
Do prdele.
O vlásek jsme unikli smrti,
ale stejně jsme neuměli být jako oni.
V tom taseru nebyla baterka.
Vytáhl jste ji vy, že jo? Aby nefungoval.
Proč jste nám řekl o tom hluku?
Chtěl jste nám pomoct, že jo?
Popravdě...
jsem jenom zbabělej slaboch.
Taky bych jim pod výhrůžkama šel na ruku.
Můžete být upřímný.
No tak, řekněte něco!
Že vám nezbylo nic jinýho než čekat na příležitost nám pomoct.
Moc mě to mrzí.
Cože?
To je to jediné...
co vám na to můžu říct.
Po dlouhý debatě jsme se ho rozhodli rozvázat.
Bez něj bychom totiž zůstali v otroctví.
Jakmile jsme Sedmičku pustili, v tichosti si otřel slzy.
Nejspíš taky zápasil s dlouho potlačovanými emocemi.
Určitě po tomhle dni toužil stejně jako my.
Dali nám... hromadu času.
Diváci si to asi užili.
Proč si teda furt nepřipadám jako vítěz?
Protože oni si vydělali o hodně víc.
Ta revoluce nám získala hodně času navíc.
Nakonec jsem ale mohl akorát spílat svojí ruce,
že nesáhla po vyšším čísle.
To nic. Dám ti najíst.
Po týhle bitvě jsme vyšší patra zavřeli v jejich pokojích.
Změnilo se jenom to, že už si tam nehověli v soukromí jako doposud.
Staly se z nich veřejný prostory, jejichž dveře byly vždycky otevřený.
Proč nejdete dovnitř?
Jen se nemůžu přenést přes ten šok.
Cože?
Za tohle všechno jsme zaplatili my svým potem a krví.
Oni se zbláznili.
Být bohatý...
je vážně super.
Už je to dlouho,
co jsem naposledy viděl plnou vanu.
To snad ne...
Nepoužívá se tohle místo zubní nitě?
Připadám si jak na hotelu. Mohl bych tu zůstat navěky.
To je ruční bidet.
Vydělala si 21,9 miliardy po 340 000 za minutu.
Bože...
Nemůžu uvěřit svým očím.
Nechcete je prostě utratit?
Můžeme si koupit cokoliv. Očividně i bidet.
A podobný věci.
Určitě si to můžeme dovolit?
Kašlete na to. Je na tom stejně jako my.
Venku je bude potřebovat.
To je poprvý, co jsem se tu dosyta najedl.
- Jo. - Přesně tak.
Je to hotová hostina, že jo?
No nemám pravdu?
Už nám chybí jenom trocha alkoholu,
abychom to měli čím zapít, a bylo by to perfektní.
- To by vážně bodlo. - Přesně.
Jídlo a pití si ale nekoupíme.
Kdysi jsem na trhu kupoval kořeny todoku
a pak jsem z nich dělal víno.
Víno ani pivo si tu asi nepřipravíme,
ale sodžu bychom možná zvládli, nemyslíte?
Podívejte, vody tu máme dost.
Kéž by to fakt šlo...
To by bylo boží.
Osobně...
si ráda občas trošičku přihnu,
takže jsem i absolvovala pár jednodenních kurzů výroby alkoholu.
Bohužel už si ale nepamatuju, jak se to dělalo.
- Nevzpomenu si. - Počkejte.
Peníze dokážou všechno, ne?
- Jak to myslíte? - Možná...
si můžeme koupit...
recept na jeho výrobu.
To znamená, že to jde, ne?
Vypadá to tak.
Když o něco požádáme, ukážou nám cenu.
Počkejte, hele.
Je to sto milionů.
Ona tuhle šílenou částku vydělá za 12 hodin, takže to přežije, ne?
Auvajs!
Můžeme ti utratit 100 milionů?
Klidně, ale můžeš mě nejdřív rozvázat?
Tuhle roli moc nemusím.
Raději svazuju ostatní.
- To nepůjde. - Cože?
Ty vole...
JAK SE VYRÁBÍ ALKOHOL
A je to.
Mám to vyzkoušet jako první?
Pro jistotu to nepolykejte.
Po ochutnání to vyplivněte.
Říkal jsem, ať to nepolykáte. Měla jste to vypli...
Jaké to je?
Nejdřív kyselé,
ale celkově spíš hořké.
Jak to mám popsat?
Chutná to jako něco, co vás zabije, pokud si nedáte pozor.
Je to vzrušující.
Chutná to...
fakt hnusně,
ale stejně to nechci vyplivnout.
- Že jo? Já vám to říkal. - Jo.
Musíme toho vyrobit víc, Pětko.
S tím se počítá.
- Prosím. - Díky.
Sedmička to pije jako nějakou drahou whisky.
Jako by natáčel reklamu.
Že jo?
Přesně. To jste vystihl.
To je hezké.
Připadám si jako pod stanem.
Máte pravdu.
Správný kempování by se mělo zakončit ramjonem.
No jo, ramjon...
Mám na něj takovou chuť.
Hlavně na ten vývar.
Korejci k jídlu potřebujou polívku.
Myslím, že jsme od začátku žádnou nedostali.
A jídlo ani pití si tu nekoupíme.
Mám vám... nějaký přinést?
Cože?
Ramjon.
Ten je ale horký!
Ještě vře!
Fakt to pálilo!
Co to vyvádíš?
Neprovokujte.
Vy ho nevidíte?
Dal jsem do něj jarní cibulku a hromadu vajec.
Voní krásně, že jo?
Jenom ho zkuste.
Chutná výborně.
Přísahám.
Ten vývar je vážně boží!
Nechcete si...
přiťuknout miskama?
- Na zdraví. - Na zdraví.
Na jak dlouho...
to ještě vidíte?
Jestli se ti chce spát, klidně už běž.
Ne, myslím tu hru.
Neměli bychom to zabalit?
Cože?
Nedomluvili jsme se náhodou,
že tu zůstaneme, dokud si nevydělám miliardu wonů?
Poslyš...
já ti ten zbytek...
venku doplatím.
Prosím?
Jestli potřebuješ jednu miliardu,
prostě ti dám
část svojí odměny.
Neviděli jste, čeho všeho
jsme byli schopní, jen abychom získali víc času?
Nemyslíte, že existuje i spousta jiných způsobů,
jak si vysloužit čas navíc?
Dokonce mám pár nápadů v zásobě.
Nic z toho už stačit nebude.
Dávno jsme překročili veškerý normální hranice.
To už teď zpátky...
nevrátíme.
Není to ale nefér?
Víte, jak nás týrali.
- Můžeme je taky využít k... - Ty jsi toho snad schopný?
- Čeho? - Toho vykořisťování. Fakt to dokážeš?
Jasně, proč by ne?
Vsadím se, že kecáš.
- Ale nekecám! - Tak to zkus.
Máš ji svázanou.
Dělej. Běž se jí pomstít. Nebo ukoj svůj chtíč.
Můžeš si s ní dělat, co chceš.
Je bezmocná.
Trojko...
Chtěla bych odsud odejít jako člověk.
Další šanci už nedostaneme.
Tohle je naše poslední šance
zůstat slušnými lidmi.
- Co je? - Co by?
Nejsou...
ty hvězdy krásný?
Jo, docela jo.
Trčíme tu tak dlouho,
že mi to okno začíná připadat jako celá obloha.
Jak to myslíte?
To je všechno, co odsud vidíme.
Venkovní svět i realita se postupně vytrácí z našich myslí.
Skončí zapomenuty.
Zbyde jen tma
a nicota.
Možná má pravdu.
Třeba je tohle vážně naše poslední šance zůstat lidmi.
Chybí mi skutečná obloha.
To byl zajímavý zvrat.
Moje dcera tohle vážně zbožňovala.
Jestli je po vás, musí být rozkošná.
Možná jsem si měl potají schovat její fotku.
Stejně odsud brzo odejdeme.
Kupte jí za všechny ty peníze hromadu dobrého jídla.
A spoustu dalších báječných věcí.
Nakonec jsme se dohodli,
že ten čas necháme vypršet.
Souhlasili s tím i naši zajatci z vyšších pater,
i když na jejich názoru nezáleželo.
Měli jsme dostatek jídla,
i je jsme poctivě krmili...
a celkově se o ně starali.
- To bude dobrý. - Já nechci!
Poslyš, můžeš mě tadyhle poškrábat?
Pod nosem. Přímo nad rty.
Hrozně to svědí.
Ne, trochu víc na boku.
- Tady? - Jo.
To je slast.
Je to fakt příjemný.
Občas si představuju i takový hrůzy.
Děkuju.
Ale dny ubíhaly dál
bez jakýchkoliv zvláštností.
Vyprali jsme si špinavý uniformy
a umyli si vlasy suchým šamponem.
Byli jsme čistí a připravení odejít.
Konečně nastal čas
vrátit se do reálnýho světa.
Tohle je naše poslední noc.
Je to tak.
Vedl jste si vážně dobře.
To vy taky, Pětko.
Skvělá práce.
To platí pro všechny.
Pojďte.
I ty, Dvojko.
Všichni jste byli vážně úžasní.
Sbohem, lidi.
Bylo to fajn. A taky příšerný.
Snad už se nikdy neuvidíme.
OČEKÁVANÁ VÝHRA: 25 666 090 000 WONŮ
OČEKÁVANÁ VÝHRA: 16 319 960 000 WONŮ
OČEKÁVANÁ VÝHRA: 10 053 930 000 WONŮ
OČEKÁVANÁ VÝHRA: 6 212 280 000 WONŮ
OČEKÁVANÁ VÝHRA: 3 890 340 000 WONŮ
OČEKÁVANÁ VÝHRA: 2 333 540 000 WONŮ
OČEKÁVANÁ VÝHRA: 1 533 620 000 WONŮ
OČEKÁVANÁ VÝHRA: 766 890 000 WONŮ
Do prdele! Koukejte vylízt ven!
Co s tím krámem je?
Kde jsme vzali tolik času?
Včera v deset nám zbývalo jenom devět hodin.
Takže nám dali skoro 37 hodin.
I za ty schody nebo taser jsme dostávali maximálně 12 až 24 hodin.
Dává vám tohle smysl?
Určitě nám ten čas nedali pro nic za nic.
Vy jste něco udělali?
Mluvte!
Já nic.
Jenom jsem včera uklidila a sbalila se.
Já taky nic neudělal.
Ani já ne.
Tak co se to sakra děje?
Pojďte za mnou.
Pětko!
Hledejte něco zvláštního.
Akorát chrápe.
Dorazilo už jídlo?
Mám hlad.
Pak ti nějaké přinesu.
Nevidím nic zvláštního.
Co se to proboha děje?
Cože?
Stalo se něco?
Musíme ji svlíct.
- Cože? - Všichni kromě Pětky ven.
Musím ji zkontrolovat.
Cože?
Běžte pryč, říkám!
Co děláte? Nikam nechoďte!
Ne! To mě fakt jako svlečete, jen abyste vydělali víc peněz?
- Našli jste něco? - Já nic nevidím.
Něco se stalo, že jo?
Snažili jsme se zjistit, proč nám to prodloužili,
ale na nic jsme nepřišli.
Vážně nechápu, co se to tu děje.
Jedno je jistý.
Může za to někdo z nás.
Ale no tak.
Nebudeme se navzájem osočovat.
Pořád vlastně vůbec nic nevíme.
Přesně tak. Tolik jsme toho spolu vytrpěli...
Třeba to pořadatelé ještě nechtěli ukončit,
a tak nám dali čas na...
Ty vole... co to tu proboha plácám?
Kdy nám dali něco zadarmo?
Jistí si nemůžeme být ničím,
ale očividně se pořád z nějakého důvodu baví.
Baví?
To je v prdeli.
Co je do prdele tak pobavilo?
Co to mohlo být?
Co se to sakra děje?
Čtyřko?
Krev...
Kdo ti to udělal, Čtyřko?
Někdo jí vyrval zub.
Táhněte k čertu!
Říkala jsem, abyste mě rozvázali, vy parchanti!
Je mi to moc líto.
Viděla jsi, kdo to byl?
Když jsem se vzbudila, už jsem vypadala takhle.
Co si teď počnu?
Strašně to bolí.
Máme oběť, ale neznáme pachatele.
Počkat.
Včera jsme žádnou nenašli.
Nikomu nic nebylo...
Pokud byl ale někdo zraněný někde, kde to nebylo vidět...
To snad ne...
Počkejte!
Co se děje?
Měl boty!
Co to sakra...
Někdo mu...
vytrhal všechny nehty.
- Čemu se tak divíte? - Proč jsi mlčel?
Musel mi to udělat
někdo z vás.
Že tu hru chcete ukončit?
Tak jednoduchý to nebude.
Začíná to být zajímavý, co?
Kdo to byl?
Kterej parchant...
mu tohle udělal?
Prosím, nerozčilujte se.
Probereme to, až se uklidníte.
Byl jsi to ty?
Nebyl.
Kecáš, že jo?
Neměla jsem tě pouštět.
Přece jenom ses předtím přidal k nim a užíval si život v přepychu.
Určitě jsi nechtěl, aby ta hra skončila, co?
Nech ho, Dvojko. To už je přece za náma.
- To on nám pomohl získat svobodu. - Ty v tom snad jedeš taky?
Co to vyvádíš, Dvojko?
- Nebyl jsi to ty? - Co?
Nevydělal sis miliardu.
Já nic neudělal.
Takže jsi to byl ty.
Já ne. To přece...
To si ty nehty vytrhal sám, nebo co?
Určitě jste to nebyla vy?
Cože?
Vážně tak potřebujete vědět, kdo to byl?
Copak to nechápete?
Ať už to spáchal kdokoliv, znamená to, že aspoň jeden z nás...
nebo možná i více lidí nechce odejít.
To je to nejdůležitější. Rozumíte mi?
Vy jste se snad všichni pomátli.
Copak vám hráblo?
Zapomněli jste na to peklo, ze kterýho jsme unikli?
Z posledních 12 hodin najednou byly tři dny.
Možná měl Šestka pravdu
a vážně to nikdy neskončí.
Kdo je tam?
Slyšíte?
Co to sakra... Kdo je tam?
Ještě ses nevyřádil? Hodláš napadnout i mě, ty svině?
Táhni odsud, říkám!
Nech ty dveře být.
Nerozbíjejte je! Prosím!
Běžte pryč!
Tak pojď, ty zmrde!
Pojď!
Mýlil jsem se.
Nesnažili se vloupat sem, ale uvěznit mě vevnitř.
Odpusť mi to.
Jenom tak zaručím, že už se nic nestane.
Co to vyvádíte? Proč jste mě tady zamkla?
Pošlu ti dvě porce jídla a vody denně.
Tak se nesnaž dostat ven,
dokud to neskončí.
Dvojko!
Počkejte. Otevřete na chvilku.
Dvojko!
Neodcházejte! Otevřete a probereme to.
Dvojko...
Taky mě...
pošleš na pokoj?
Ne.
Ty musíš krmit ty spoutaný a pečovat o ně.
Už nám chybí jenom pár dní.
Dvojka se vykašlala na nějakou demokracii
a přišla s brutálním a tyranským řešení.
Rozhodně tím ale učinila přítrž záhadným zločinům.
Když jsme byli všichni pod zámkem, nic se nestalo.
Čas prostě plynul dál.
Nikoho se nesnažila vyslýchat.
Akorát nám dál posílala jídlo a vodu.
A tak to mělo chtě nechtě skončit.
Proč o tom jako rozhodla za nás?
Odkdy tu tomu šéfuje?
Mohla to s náma probrat, a ne hned namontovat zámky na dveře.
Je to fakt k nevíře.
Vážně absurdní.
Tím, že nás tu zamkne, přece nic nevyřeší.
Počkat.
Říkala vlastně dvě porce.
Až ji uvidím, pěkně jí vynadám.
Něco takovýho si přece nemůže dovolit.
Ta chobotnice je ale boží.
Musíš toho sníst víc.
Pětko...
Strašně mě to bolí.
Celý den jenom ležím
a špatně se mi tráví.
No tak, Pětko... O něco jsem tě prosila.
Nemůžeš mi aspoň rozvázat ruce?
Říkala jsem, že tuhle roli moc nemusím.
Takhle svázaná...
se nemůžu ani hnout.
Připadám si jako ochrnutá.
Jsi fakt strašná, Pětko.
Jezte.
Poslyš...
Nemůžeme...
jim aspoň
rozvázat ruce?
Nech je, jak jsou.
Jde mi jen o to,
že jsou svázaní už několik dnů.
Nejsme přece zločinci.
Vždyť jsou to hodní lidi.
Akorát...
V normálním světě by nic podobného neudělali.
Pojďme je rozvázat. Brzo to stejně skončí.
- Už je po všem. - Přestaň!
Už mám těch nesmyslů dost.
Vypadám snad, že si to užívám?
Taky mě to dohání k šílenství!
Cože? Jak ses...
Dvojka mě rozvázala.
- Vážně? - Jo.
Prý se nad tím zamyslela a mrzelo ji, jak se k nám chovala.
Pětko!
Rozvázala i mě. Konečně se zase můžu hýbat.
Určitě to nebylo příjemné. Jsem ráda, že jste to vydržely.
A co je s Šestkou?
To nevím.
Možná je na něj Dvojka pořád naštvaná.
Asi máš pravdu.
Půjdu se na něj podívat.
Dobrý nápad.
Nestavila se...
za váma Dvojka?
Čtyřku i Osmičku podle všeho rozvázala.
- Fakt? - Jo.
Pustila je.
Všichni jsou venku.
No jo, před chvilkou tady byla.
Aha.
A co říkala?
Že mě pustí.
Musela si pro něco zajít, tak mám prý počkat.
Jasně.
Já věděla, že má dobré srdce.
Hele...
nemůžeš mě...
rozvázat ty?
Stejně to chtěla udělat.
To nejde.
Dvojka vás rozváže, až přijde.
Ne.
Upřímně...
z ní mám strach.
Cože?
Popravdě se mě pokusila zabít.
O čem to mluvíte?
Nevymýšlím si. Vážně se mě snažila zabít.
Byla to Dvojka.
To ona mi vyrvala nehty,
zmlátila mě a odešla.
To nemůže být pravda.
Copak nechápeš, jak mě nesnáší?
Jestli mě nerozvážeš, bude po mně.
Až přijde zpátky, určitě mě zabije.
Mám fakt strach.
Ne...
Nebojte. Dvojka by nic takového neudělala.
Já si s ní o tom promluvím.
Netušíš,
co mi ta svině provedla.
Nebyly to jenom ty nehty.
Udělala něco fakt zvrácenýho!
Nikdy to...
tý podělaný mrše neodpustím.
Jestli to zažiju znovu, asi se radši zabiju.
Přísahám...
Počkej. Neodcházej.
Zůstaň tu se mnou. Až se vrátí, pěkně to schytám.
Myslím to vážně. Bude po mně.
Já fakt nevím, co mám dělat.
Jenom mi...
aspoň na chvilku
rozvaž ruce.
Chci tě obejmout.
Překlad titulků: Veronika Kursová