SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
Milyen szép napunk van!
Igen, ilyenkor kell kirándulni.
Vedd le a napszemüveged, még elesel!
Jó.
- In-suk! - Igen?
Nagyon szép ma a bőröd.
- Tényleg? - Igen.
Hát, a botox tényleg csodákat művel.
Várj! Botoxoltattál? Mit?
- A szemöldök- és a mosolyvonalaimat… - És?
És az egész arcomat.
- Nem helyeslem. - Miért nem?
Szerintem túl művi.
A természetes öregedés a legszebb.
A legdrágább kozmetikumokat használod!
Csak tisztelem a bőrömet.
Persze, mert a koreaiakat tiszteletre nevelik.
- Figyelj, Jae-suk! - Igen?
Te is csináltál valamit az arcoddal? Ragyogsz.
Tegnap szilvaleves tisztítítókúrát végeztem.
Hatásos lehetett.
- Az volt. - Te jó ég!
Rakoncátlan a záróizmom.
Mit ettél tegnap?
- Szilvalét. - Szilvalét!
Megértelek.
A tükör ráébresztett,
hogy a fenekem összenyomott tofu.
Régen baracknak nézett ki.
- Igaz. - Dühítő.
A mi korunkban már muszáj edzeni.
Ezért megyünk kirándulni, nem?
Nem így értettem.
- Akkor hogy? - Szorít és elenged!
- Nem megy túl jól. - Mit csinálsz?
Kegel-gyakorlatokat.
- Pá! - Kegel-gyakorlatokat.
- Szorít és elenged. - De tiszta a levegő!
Jaj, ne!
Hékás!
Ez büdös!
Várjatok meg!
Ne siessetek előre!
Hahó!
Ne közelíts!
Egek! Ezt nem hiszem el!
Te jó ég, Mi-suk! Új túraruhát vettél?
- Hűha! - Nagyon szép a színe!
Igen, ahogy öregszem, változik az ízlésem.
A piros lett a kedvencem.
Méghogy ízlés! Ez tudományos kérdés.
A retina mikrovaszkuláris öregedése megnehezíti,
hogy rövid hullámhosszú színeket, például kéket lássunk,
szemben a hosszú hullámhosszú színekkel, mint amilyen a piros.
Jó lehet ennyire tájékozottnak lenni.
Ez funkcionális anyagból van. Ismeritek a Core-Tex-et?
Gore-Texet akartál mondani, ugye? Az nem Core-Tex.
Tudom. Csak nyelvbotlás volt.
A lányom küldte az USA-ból. Nagyon drága.
- Meg is látszik rajta. - Igen.
Seok-ryu csodálatos lány.
Pontosan.
Én nem örülnék, ha a fiam rám költené a pénzét,
amiért annyit gürizett.
Nem mintha bármit is kaptál volna tőle.
Én nem tulajdonítok nagy értéket az ilyen tárgyaknak.
Nekem már a fiam, Seung-hyo léte is ajándék.
Miért, a lányom léte nem az?
Nem akartam dicsekedni,
de Seung-hyo nemrég találkozott az elnökkel.
Ő tervezett egy könyvtárat, ami építészeti díjat nyert,
ezért az elnök felkereste,
és mint a közintézmények csodás példáját méltatta.
Seung-hyo bámulatos.
Persze.
Figyeljetek!
Tudjátok, ki a második leggazdagabb ember a világon?
- Én tudom. Jaden Becker. - Igen.
A Greip vezérigazgatója?
Nem mindenki tudja a világon, ki Dél-Korea elnöke,
de Becker közismert.
Minden péntek este
Seok-ryuval sörözget.
Azért, mert a lányom a világ legrangosabb cégénél dolgozik,
miután egy elit egyetemen végzett az USA-ban.
Mint tudjátok, Seung-hyo évfolyamelső volt a Hanguk Egyetemen.
Seok-ryu villámgyorsan lediplomázott,
és a legjobb cégektől kapott ajánlatokat.
Nem a Greip választotta Seok-ryut.
Seok-ryu választotta ki a céget.
Seung-hyék tervezték a New York-i Művészeti Központot,
amely nemzetközi építészeti díjat nyert.
Ő volt az első koreai, aki elnyerte!
Seok-ryu a legjobb dolgozó
a multinál, ahol hemzsegnek a zsenik!
El se hinnétek, mennyi jutalmat kap!
Ne feledjétek, hogy Seung-hyo az úszóválogatottba is bekerült!
Nem könnyű több téren is kitűnni,
de a fiam már csak ilyen.
Ide hallgass! Seok-ryu az ég ajándéka.
Tudod, mit álmodtam, amikor teherbe estem?
- Azt… - Egy szivárványszínű Édenben voltál.
- Volt ott egy nagy fa. - Igen.
Elragadtatásba estél, és megláttál egy lédús gránátalmát.
Leszedted, és terhes lettél.
- Az egészet megjegyeztem. - Köszi.
Kész tündérmese. Ami Seung-hyót illeti…
Franciaországba küldtek dolgozni,
de nem tudtad, hogy terhes vagy.
Álmodban egy kék sárkány emelkedett ki a Szajnából.
Ilyen jól emlékszel?
Ez csak egy extravagáns mítosz.
- Hadd mondjam el… - Hihetetlen!
Folyton ugyanazt hajtogatják.
Megőrjít ez az egész.
Csak mindketten dicsekedni akarnak a sikeres gyerekükkel.
Szerinted ki nyer ma?
- Hye-suk. - Miért ő?
Mert diplomata, és jó a rábeszélőkészsége?
Nem, hanem mert Seung-hyo ma újabb díjat kap.
2024-ES MAGAZIN DÍJÁTADÓ GÁLA
A MAGAZIN TERVEZŐI DÍJAI
CHOI SEUNG-HYO
Seung-hyo!
Ó, te vagy az!
Hát megérkeztél!
Azt hittem, ilyen bulikba csak nagy hírességeket engednek be.
Seung-hyo egy sztár!
Hol van?
Seung-hyo? Nem tudom.
Hogyhogy?
CHOI SEUNG-HYO CEO, REGISZTRÁLT ÉPÍTÉSZ
Emlékparkot szeretne tervezni?
Igen.
De miért kért tőlem találkozót?
Kutatásaim során sok ravatalozóhoz ellátogattam,
de még sosem interjúvoltam meg a dolgozókat.
Úgy hallottam, ön 20 éve temetkezési igazgató.
Olyan régóta?
Sok éve űzöm már ezt a szakmát,
de még soha senki nem kért tőlem interjút.
Értem.
Jól szeretnék dolgozni.
És derekas,
őszinte munkát végezni.
Nem tudom, mennyire tudok segíteni.
Mondja el kendőzetlenül, milyen érzés
itt dolgozni!
Az igazat megvallva nemrég elhunyt az anyám.
Őszinte részvétem.
Előbb vagy utóbb mindannyian átesünk ezen.
De nekem vigaszt nyújtott,
hogy szépen, saját kezűleg temethettem el.
Az édesanyja biztosan örült,
hogy elkísérte az utolsó útjára.
Szerintem is.
Ezért azt szeretném,
ha az idelátogatók is örömöt éreznének.
Az emlékparkoknak nem muszáj mindig ünnepélyesnek és búsnak lenniük.
Az itt nyugvó emberek egykor éltek.
Barátok, rokonok szerettei mindannyian.
Mi lenne, ha az előtérben felépítenénk egy menedéket az emlékeknek?
Olyan lenne, mint egy kis könyvtár vagy kávézó.
Olyasmiket tennénk bele, amiket az elhunytak szerettek:
könyveket és zenét.
Hogy az idelátogatók emlékezhessenek a szeretteikre.
Szomorúak lennének,
de szeretném meleg mosollyal teletűzdelni a könnyeiket.
Ez tetszik.
Honnan jött ez az ötlet?
Elnézést!
Ezt fel kell vennem.
Halló!
Most nem tudok beszélni, Myeong-u.
Hol a fenében vagy? Kezdődik a díjátadó!
Mindjárt megyek.
A dizájn harmonizál a környezettel…
Mindjárt Seung-hyón a sor.
Azt mondta, időben ideér?
Mit csinálsz?
Az Atelier In Építészeti Iroda társ-vezérigazgatójaként
átvenném helyette a díjat.
Most kihirdetjük a Kreatív díjat.
Jaj, ne!
A 2024-es Magazin díj nyertese
- kreatív kategóriában… - Ne!
Az Atelier In építésze és társ-vezérigazgatója,
Choi Seung-hyo!
- Mindjárt jövök. - Várj, ne!
- Mi van? - Nahát!
- Myeong-u! - Seung-hyo!
- Nem késtem el, ugye? - Nem.
Nicsak, ki van itt!
Épp időben ért ide a sztár.
Ilyen arccal sztárnak is kell lennie.
A MAGAZIN TERVEZŐI DÍJAI KREATÍV DÍJ
Hallgassuk meg Choi Seung-hyo úr köszönőbeszédét!
Köszönöm.
Mondtam, hogy írjon köszönőbeszédet.
Többet kellett volna beszélnie,
hogy minden szögből mutassák a kamerák.
Hékás! A nevünk! Nem említetted meg a nevünket!
Az Atelier In Építészeti Irodától jöttem.
Kérem, tapsolják meg!
Hahó!
Ma már nem szokás lekiabálni a hegyekről.
Kit érdekel?
Én tisztelem a hegyet.
Fel fognak jelenteni.
Ugyan ki? Te?
Ők ketten még mindig ezt csinálják.
Folyton veszekednek és kibékülnek.
Ne is mondd!
Figyelj!
Hoztam nektek valamit.
- Mit? - Mi az?
Seok-ryu esküvői meghívója?
Hű, ezt nézzétek!
Azért vártam vele,
mert különleges helyen akartam átadni.
Miért nyomtattad ki a meghívókat? Az USA-ban esküsznek!
Azért, hogy biztos meglegyen.
Ezt nézd! Milyen szép!
Biztos örülsz, hogy férjhez megy a lányod.
Nagy kő esett le a szívedről!
Így van.
Mikor költözik már el otthonról a balfék lányom?
- Mo-eum hamarosan talál valakit. - Igen.
Ja, tényleg. Seung-hyónak van valakije?
- Nincs. Nagyon elfoglalt. - Értem.
Ez csak kifogás. Az elfoglalt emberek is találnak időt a randizásra.
Seok-ryu is talált magának valakit.
Mondtam már, hogy a vejem nemzetközi ügyvéd, ugye?
- Figyelj! - Szép!
A nők sorban állnak a fiamért.
Valóban?
A miniszter és a kórházigazgató, aki a férjem főnöke,
folyton könyörög, hogy mutassam be neki a lányaikat.
Ezt majd akkor mondd, ha meghívókat tudsz osztogatni!
Egek! Elzsibbadt a lábam.
Na Mi-suk a győztes!
Már csak egy hónap van az esküvőig.
Igen.
Az nem sok idő.
Hahó!
Leszállunk, hölgyem.
Levenné a szemmaszkját, és kiegyenesítené az ülését?
Elnézést!
Hölgyem!
Ó, bocsánat!
Én kérek bocsánatot. Megijesztettem.
Nem, csak azt álmodtam, hogy megvernek.
Te jó ég!
Micsoda rémálom!
Jósálom is lehetett.
Megérkeztem.
1. EPIZÓD: VISSZAVÁGÁS
Hol van?
Mi a…
Bae Seok-ryu!
Az arcod láttán otthon érzem magam, Mo-eum.
Ide hallgass!
Tudod, hogy megijedtem, mikor szóltál, hogy a reptéren vagy?
Meg se mosakodtam!
Azt látom.
Annyira hiányoztam, hogy kormos arccal rohanj ide?
Te jó ég!
De felvágták a nyelved az USA-ban!
Igaz.
Még én is éreztem, hogy ez egy kicsit sok volt.
Na de évek óta nem láttuk egymást.
Ugye örülsz nekem?
Ölelj meg!
Gyerünk!
Tolvaj!
Ellopta a poggyászomat!
Mi a…
Szólj, mielőtt felhúzod az ablakot!
Megsérülhettem volna!
Csak megtanítalak, hogy mindig legyél óvatos.
Veszélyes így kidugni a fejedet.
Úgy beszélsz, mint egy mentős.
Mert az is vagyok.
Hát ez az!
Hol az a lány, aki kerítésekről ugrott le a köpönyegében?
Őt bírtam.
Az ilyen gyerekeknek köszönhetem a fizetésemet.
Mégis mit gondoltam akkor?
Tűzközelben voltál?
Igen. A mentők is kimennek a helyszínre a tűzoltókkal.
Senki sem halt meg.
Az jó.
Egyébként
miért vagy ilyen sovány?
Fogyózol az esküvődre?
Gyilkosan jó, mi?
Pengeéles az állam.
Nem kerülnéd az olyan szavakat, mint a „gyilkos” meg a „pengeéles”?
Ideges leszek tőlük.
Bocs.
Felhívtad anyukádat?
Anya nem említette, hogy hazajössz.
Felhívtam, persze.
Hát persze. És Seung-hyót?
Biztos sok a dolga.
Amúgy hogy van?
Jól.
Nem említetted meg a nevem a köszönőbeszédedben.
Dehogynem.
Nem, csak a cég nevét mondtad ki, de az enyémet nem!
Az öltönyöd színe alapján megint emlékparkban jártál.
Igen.
És vittél iránytűt?
Nem.
Na persze. Engem nem versz át.
Építész vagy, nem fengsujmester!
Az építész feladata,
hogy megismerje az adott hely kulturális és történelmi hátterét.
Nem hallottál még a temetői fengsujról?
Régi hagyomány.
Teljesen igazad van.
Tedd el a fényképezőgépet!
Száz emlékparkot is megnézek, ha veled lehetek.
Ha szeretnéd, közös sírban fogok nyugodni veled.
Kösz, nem.
Ne szégyenlősködj!
Félek. Komolyan beszél.
Igen, én is.
Nézd, ott van Roh Yoon-seo!
Ismered őt?
Honnan ismered?
Nem igazán ismerem.
Csak futólag találkoztunk az Oblique nyitóünnepségén.
Király! Köszönjünk neki!
Mennem kell. Nem érek rá.
Várj! Mégis hová mész?
Ő Roh Yoon-seo,
akit minden fiatal pasi tökéletesnek tart!
Nem mehetsz el!
Én csak építményeket tudok tökéletesnek tartani.
- Megint odamész, mi? - Persze.
Ne! Nem engedlek el,
míg nem segítesz autogramot és közös fotót kérni tőle!
Menj el! Gyerünk!
- Várj! - Sziasztok!
Várj!
Jó estét!
BAE SEOK-RYU
„Heungbu Kolbászragu”.
„Szansin Csontleves”.
„Kwon Nagyi Sertésbatyuja”.
Elfelejtettél koreaiul?
Miért olvasod fel a táblákat?
Az éttermi táblák felkeltették a figyelmemet.
Már értem.
Biztos éhes vagyok.
Igen.
Már elmúlt ebédidő.
Minden olyan jól néz ki!
„A Sógor Csirkéje”.
Ez nem hangzik túl étvágygerjesztőnek.
Ne légy finnyás! Válassz egy helyet, és kész!
Egy helyet?
Akkor…
Jó étvágyat!
- Köszönöm. - Köszönöm.
Figyu!
Fogadok, hogy a koreaiak vére vörösebb, mint másoké,
mert ez csilikrém.
Micsoda tudományos elmélet!
Azt hittem, a rokonaidhoz megyünk.
Gimi alatt folyton ide jártunk.
Na jó, együk meg a rizssütit, és nosztalgiázzunk!
Várj!
Együnk szundét is!
Készülj!
Kezdődjék a csata!
Lássunk neki!
Finom.
Nagyon finom.
De csípős.
Nagyon csípős.
Miért ilyen csípős?
Egek, úgy tűnik, nem bírom a csípőset!
Igyál egy kis vizet! Jól vagy?
Szóval már nem olyan piros a véred, mint volt.
Elveszíted a koreai identitásodat.
- Túl csípős. - Oké, tudom, mit tegyünk.
Előbb mossuk meg vízben!
- Mit csinálsz? - Mondd, hogy „á”!
Nem lesz baj.
Ne már! Ez kezd gáz lenni.
Semmi baj.
- Bújj el! - Tessék?
- Jó napot! - Jó napot! Mit adhatok?
Egy adag ttokpokkit, sült krumplit
és szundét kérnék sok gőzölt belsőséggel.
- Rendben. - Dong-jin az.
- Pontosan. - Guszta.
Velük meg mi a helyzet?
Rosszul vannak?
Kész az étel.
Köszönöm.
Itt fizethet.
Rendben.
Köszönöm.
- Viszlát! - Jó étvágyat!
Jól néz ki.
- Uram! - Mi van a táskában?
Előbb engedje el a fülemet!
- Nyisd ki! - Jó.
A ttokpokki 500 kalória.
Van még szunde, sült hínáros tekercs és sült tintahal is?
Az összesen 1350 kalória.
Honnan tudja?
Figyelj! Mondom a mai edzéstervedet:
100 felhúzódzkodás, 100 fekvőtámasz, 200 kitörés, 200 négyütemű fekvőtámasz.
Aztán 500 guggolás, oké?
Ez nem ér! Még meg sem ettem!
Képzeletben már mind megetted.
Hát nem kell az edzői oklevél?
És mi lesz a versennyel?
Már az is bűn, hogy megfordult a fejedben,
hogy megennéd ezeket.
Add ide a zacskót!
Gyerünk, add ide!
A te érdekedben elkobzom ezt tőled.
A belsőségek fehérjét tartalmaznak.
Öt perc múlva légy az edzőteremben! Futás!
Micsoda tökfilkó!
- A tintahalban több fehérje van. - Elment?
Nagyon finom, asszonyom.
- Szép napot! - Magának is!
- Elment, ugye? - Igen.
Apa bisztrójában kéne ennie, nem itt.
Figyelj!
Bagoly mondja verébnek.
Amúgy meg mi volt ez az egész?
Miért bújtál el a tesód elől?
Te ezt nem értheted, mert csak nővéreid vannak,
de ilyen, ha az embernek öccse van.
Nem tudják, hogy hazajöttél?
Meglepetés!
Úgy értem,
már rég nem jöttem haza.
Gondoltam, jobb így meglepni őket,
mint besétálni a bejárati ajtón.
Aha.
Dilis vagy. Szóval cirkuszt akart csinálni…
Várj csak, cirkusz?
Akkor adjuk meg a módját!
Gyere, menjünk!
Fel kell díszítenünk a házat, mire az anyáink hazaérnek.
Várj, Mo-eum!
- Mi van? - Ígérj meg valamit!
Bármi is történjék, egész nap maradj velem!
Hogy érted?
Akkor is, ha felrobban a Pektu-hegy, kiárad a Han,
világvége lesz, vagy feltámadnak a dinók!
Várj!
- Úgy értem… - Halló!
Igen, kapitány?
Hogy mit csinált Jae-gyeong?
Most?
- Rendben. Máris megyek. - Elmész?
- Hová mész? - Mennem kell. Vészhelyzet van.
Nálam is az van!
Később szükségem lesz rád!
Akkor később hívd a segélyhívó számot! Szia!
Várj! Komolyan beszélek!
Mo-eum!
Hékás!
Szia!
De…
Áruló!
Régen szauna volt itt.
SAROKKŐ
EZT AZ ÉPÜLETET A KORMÁNY FINANSZÍROZTA A HJELUNG NEGYED LAKÓINAK
AZ OLIMPIAI JÁTÉKOK MEGRENDEZÉSÉNEK EMLÉKÉRE
HJELUNG SZAUNA
Ne!
Ma muszáj megfürödnöd.
Látod? Olyan koszos vagy, mint egy kismalac!
A te kismalacod vagyok!
Ezt nem direkt csinálod, ugye?
Ne! Nem akarok fürdeni!
Gyerünk!
Nem akarok bemenni
Seok-ryuval!
Semmi baj, Seung-hyo.
HJELUNG SZAUNA
- Gyere már! - Ne!
NYITVA A SZAUNA
NŐI FÜRDŐ
Anyáink kegyetlenek voltak.
Miért fürdettek minket együtt?
Megsértették a jogainkat.
Régen utáltam szaunázni,
de kár, hogy már nincs meg.
Amúgy mi ez a hely?
Nincs tábla.
Bejárati ajtó sincs.
Ki maga?
Bae Seok-ryu?
Choi Seung-hyo?
Mit keresel te itt?
Ez az én szövegem!
Mi van veled?
Semmi közöd hozzá.
Az én birtokomon taposol.
Na, ne röhögtess! Ez a te birtokod?
Tényleg?
Igen, úgyhogy menj el!
- Táncolni járok. - Meglátszik rajtad a kor.
Mi a fene?
- Mit csinálsz? - Most nem tudok beszélni.
Segíts, és kész, jó?
Mégis mit művelsz?
Csak most az egyszer segíts!
Tégy úgy, mintha egy eldobott doboz lennék, jó?
Ne mondd el senkinek, hogy láttál!
Érted?
Elég ebből! Kifelé!
- Mondom, kifelé! - Nem hiszek neked.
Bizonyítékot akarsz?
- Nézd csak! - Hékás!
Hagyd abba!
- Elég! - Jaj, de kínos!
Egy, kettő!
Mit keres itt az út közepén ez a bőrönd?
- Seung-hyo! - Anya!
Ölelj meg!
Te jó ég!
- Rég láttalak, Seung-hyo! - Nahát!
- Jóképű vagy, mint mindig. - Igen.
In-suk vagyok. Emlékszel rám?
Persze. Hogy van?
A teringettét!
- Szia! - Mit keresel itt?
- Sziasztok! - Szia!
- Miért nem a bisztróban vagy? - Mi?
Hová settenkedsz?
Miért settenkednék?
Hát szabad így beszélni a drága férjeddel?
Miket beszélsz?
A piacon voltam.
Seung-hyo! Tessék, adok egyet!
- Köszönöm. - Örülök, hogy látlak.
Köszönjük.
Telefonálhattál volna, hogy hazajössz.
Csak pár bútort kell átvennem.
- Bocs, hogy nem szóltam. - Értem.
Megértem.
Jövő héten nyit az iroda. Sok a dolgod.
Rengeteg vendéget meghívtam a nyitóbulira.
- Ha már itt tartunk… - Szóval ez az épület az új irodád?
- Igen. - Ez lenyűgöző, Seung-hyo!
- Köszönöm. - Seung-hyo!
- Ez a te csomagod? - Tessék? Nem.
- Tényleg? - Itt hagyták?
- Vigyük a rendőrségre! - Igen.
- Menjünk! - Hadd nézzem!
Itt van egy cédula.
Angolul van.
Várjanak! Az az enyém.
Határozottan.
Seung-hyónak ugyanolyan az ízlése, mint nekem.
- Értem. - A pink férfias szín.
- Igen. - Jobban kéne vigyáznod rá.
És ha elhagyod? Tessék.
Majd én.
Seung-hyo!
Megetted a babot, amit küldtem?
- Mind megetted? - Igazából még nem.
Nem értem rá otthon enni.
Egészségesebben kéne táplálkoznod.
Menjek át, és nézzem át a hűtődet?
Sajnálom. Adok egy almát bocsánatkérésem jeléül.
Bocsánatkérés?
Mától fogva csak babot eszem.
Miért őrizgeted ezt a dobozt? Mi van benne?
Nem tudom.
Ember nem lehet, nem igaz?
Valami értékeset rejtegetsz?
Dehogy!
Ez teljesen értéktelen.
Ki kéne dobnom.
Igazán? Akkor kidobjuk neked.
- Drágám! - Igen, el tudom vinni.
Adnak érte egy kis pénzt.
Várjon!
Most, hogy belegondolok, ez jó lesz szemetesnek.
Majd utána kidobom.
Talán mégis van valami értéke.
- Tényleg? - Jó.
Szólj, ha ki akarod dobni!
Rendben.
Seung-hyo!
Ne felejtsd el a babot!
Rendben.
Jobban is megfőzhetnéd.
Menjünk!
- Viszlát! - Viszlát!
- Szép napot!
Én is megyek, Seung-hyo.
Jól van. Szia!
- Később találkozunk! - Jó.
Szia!
Mind elmentek?
Kijövök.
Engedj ki!
Miért bujkálsz anyád elől?
Engedj ki! Itt alig van levegő!
Nagyon furcsa ez az egész.
Azt hittem, az USA-ban vagy.
Bajba kerültél?
Máshogy is ki tudok jutni.
Te jó ég!
Eltépted a dobozt?
Téged is széttéphetlek.
Mi-suk!
Csak vicceltem.
Ki foglak nyírni!
Szabad így beszélni a megmentőddel?
Szóval ez az új irodád?
Elég gáz.
- De sok pénz van benne. - Mindegy.
Akkor nem mentesz meg még egyszer?
Tessék?
Használhatom a mosdót?
Ne jelöld ki a területedet!
Nem mehetsz be!
Ne már!
Menj egyenesen, és ott fordulj balra! Az a bejárati ajtó.
Csá!
Nem is olyan rossz.
Kövesd az útba igazításomat!
Várj csak! Mik ezek?
Malomkövek?
Mérföldkövek.
Ne fogdosd össze őket!
Ezt direkt csinálod?
Rossz itt a fengsuj?
Vagy te hozol rám balszerencsét?
Ugye tudod, hogy undok vagy?
Ugye nem tudod, hogy gyerekes vagy?
Ez egyáltalán nem tetszik.
Kis korodban legalább cuki voltál.
Te már akkor sem voltál cuki.
Te kis…
Nézzenek oda!
Azonnal elkezdesz ütni.
Szerintem inkább vagy szörnyeteg, mint ember.
A vőlegényed egy szent.
Tessék?
Mi-suk meghívott az esküvődre.
Még repjegyet is venne nekem,
de túl elfoglalt leszek, hogy elmenjek.
Gratulálok az esküvődhöz!
Köszi.
Amúgy hol az irodád?
Nem mész el?
Arra van, nem?
Kérlek, menj el!
Menj el, kérlek! Miért mész fel?
Ne már! Gyere ki onnan!
Miért jöttél be ide?
Óriási az irodád.
Menj haza, jó?
Lenyűgöző a mennyezet.
Ezek szerint mégis van szemed.
A Kogurjo-síremlékek falfestményeire hajaz.
Az ikeroszlopos sírra meg a táncosok sírjára?
Pontosan.
Minden sarokban háromszög van.
Ez volt a leggyakoribb típus.
Benne van az alapelv,
hogy „az ég kerek, a föld pedig szögletes”.
Más szóval
egy síremlékre emlékeztet az irodád. Ez bizarr.
Tessék? Bizarr?
Hagyjuk!
Egy magadfajta faragatlan ember nem értheti a művészetemet,
ami újraértelmezi őseink időtlen bölcsességét,
és azt modern felfogással…
Az ég szerelmére!
Jól vagy?
Úgy nézek ki?
Csoda, hogy egyedül kimásztál.
Nagyon kötődöm az élethez.
Mi esett le?
Jaj, ez nehéz!
Azt hitted, pillekönnyű lesz?
Megütötted magad?
Hadd nézzem!
Mit csinálsz?
Hátul is van szemed?
Ha nincs, maradj nyugton!
Tudtam, hogy ez lesz.
Mindig megsérülök, ha veled vagyok.
Maradj csendben, és ne mozogj!
Semmi baj. Ne aggódj!
De heget fog hagyni…
Mit mondtál? Mondd még egyszer!
Hagyd abba!
Ne!
Engedj el!
Még mindig megvan a heged.
Mondtam, nem?
Tele vagyok sebhelyekkel miattad.
Túlzol.
Nem várok bocsánatkérést.
Csak azt akarom, hogy menj el. Kérlek!
Én sem akartam veled tölteni az első napot.
- De közbejött valami… - Seok-ryu!
Nem érdekel, mit tettél, és mit nem.
Értem.
Elnézést a kellemetlenségért!
De egy dolgot tudok:
anyádat ismerve nem tesz jót, ha halogatod a dolgot.
Minél tovább halasztgatod, annál rosszabb lesz.
Egy napig szóba sem áll majd veled,
pedig fél óra alatt megoldhatnád.
Úgyhogy ne totojázz, ess túl rajta!
Idegesítő vagy, amikor igazad van.
Te meg szánalmas vagy, amikor bajba kerülsz.
Elég!
Most megütlek!
Azt hiszem,
ez 17 millió vonba került.
Nem 1700 vonba?
Egy tervező barátomtól kaptam.
Ha eltört, kárigényt kell benyújtanom…
Hadd nézzem!
Nem tört el. Semmi baja.
Milyen drága fémdarab!
Nézd! Megdörzsölöm, hogy jobban ragyogjon.
Nagyon fényes lett.
Teljesen jó, ugye?
Mintha új lenne.
Óvatosan visszateszem.
Nem kell.
Tessék, már meg is van! Szebb, mint új korában.
- Menj el! - Tökéletes.
HJELUNG VÉSZHELYZETI KÖZPONT
Figyelj már!
Hogy hívhattál vissza, miután már hazamentem?
Nem is vagyok a csapatban.
Nem volt választásom.
Az újonc rosszul lett a kocsiban.
Mondtam, hogy Song parancsnok vezessen lassabban.
Csak te bírsz egy kocsiban ülni vele.
Ki hitte volna,
hogy a jó mentős nem lesz rosszul a kocsiban?
Na, megyek.
Segélyhívó szolgálat.
MENTŐ
Uram!
Mentős vagyok.
Jól van?
Hall engem?
Mi van? Ki hívta a mentőket?
Ki volt az?
A kutyafáját!
Hívást kaptunk, hogy összeesett, és vágás van a homlokán.
Bevisszük a kórházba.
Hogy sérült meg?
Leestem a székről.
Semmi baj. Nincs szükségem orvosra.
Dehogy nincs!
Lehet, hogy nem komoly,
de az agyrázkódás sem zárható ki.
Ki kell vizsgálni.
Tűnés!
Mondom, tűnés!
Jaj, de éhes vagyok! Mikor jön már meg az anyám?
- Az istenit! - Uram!
Uram!
Maga cukorbeteg?
Nem kellett volna ennyit innia.
Mondtam, hogy tűnés!
Óvatosan!
Gyerünk, Jung parancsnok! Hívjuk a rendőrséget!
- Megmérem a vércukorszintjét. - Miért…
Azt mondtam, ne!
Nem megyek kórházba!
Ne zavarj, húzz el innen!
Ne átkozódjon!
Látja rajtam ezt a kamerát?
Ha így folytatja, le kell filmeznem az arcát.
Azt mondtam, húzz el, és ne zaklass!
Miért filmeztél le?
Kinek képzeled magad?
Vissza, Mo-eum!
Uram!
Tegye le az üveget, kérem!
Te meg ki a fene vagy?
Egy civil.
Maradjanak ki ebből!
Majd mi megoldjuk.
Segíteni akartam, mert veszélyesnek tűnt a helyzet.
Miért? Mert nő vagyok?
Nem,
mert piros öves taekwondós vagyok.
- Micsoda? - Sajnálom, uram!
Várjon!
Mi ütött belé?
Mi a…
Fekete öves vagyok.
Kezelné, kérem?
Jól van, uram?
Te jó ég!
Mi az?
Vért veszek magától.
Jól van.
Csípni fog.
- Jó. - Adja a kezét!
Miért ivott ennyit?
Ez zajos. Ne gyere ilyen közel!
Te követsz engem.
Azt hiszed, követlek?
Talán elfelejtetted,
de a szüleink szomszédok.
Csak hazamegyek.
Menj másfelé! Gyerünk!
Erre a leggyorsabb.
Még ilyet!
Megkívántad a csirkét?
A SÓGOR CSIRKÉJE
Sajnállak, de tényleg.
Szerinted kölcsönkérhetném azt a sisakot?
Vajon kölcsönadná?
Micsoda?
Kell valami, ami megvéd anyámtól.
Betöri a búrámat.
Van rá szebb szó is. A „fej” meg a „koponya”.
Nincs bukósisakbolt a közelben, ugye?
Komolyan beszél ez a hibbant!
Mit csinálsz?
Mit művelsz az út közepén?
Ezt fogd meg!
Hékás!
Az őrületbe kergetsz.
Alábecsültelek.
Te dilis vagy.
Olyan vagy, mint egy gömbhal.
Természetes, hogy az ember kipárnázza magát,
ha nagy veszéllyel néz szembe.
Gyerünk, üss meg!
Micsoda?
Üss meg! Látnom kell, hogy így védve vagyok-e.
Miért nem vettél golyóálló mellényt Amerikában?
Vennem kellett volna.
Menjek vissza, és vegyek egyet?
Az sok időbe és pénzbe kerülne.
Inkább most ess túl rajta!
Nem akarod velem tölteni az éjszakát?
Mi a fene?
Maradj velem!
Ne hülyéskedj!
Nem kérek sokat. Csak maradj mellettem, jó?
Menj innen! Megijesztesz.
Itt én félek.
Ezt nagyon elcsesztem, Seung-hyo.
Azért jöttem haza, hogy túlessek rajta, és elmondjam anyámnak,
de most már nem bírok a szemébe nézni.
Miért? Mit csináltál?
Tudnom kell,
különben nem segíthetek a döntésben.
Hát…
Az a helyzet…
Hogy…
lefújtam.
Tessék?
Azt mondtam…
Nem megyek férjhez.
Ne motyogj!
Felbontottam az eljegyzést!
Mi-suk!
Ezzel a trükkel nem versz át kétszer!
Mit mondtál?
Seok-ryu!
Mit mondtál? Mondd még egyszer!
Anya!
Biztos rosszul hallottam.
Igen.
Anya!
- Te jó ég! - Hogy vagy?
Biztos meglep, hogy csak így felbukkantam.
Még mindig szép vagy.
Összezavart az időeltolódás.
Azért jöttem vissza Koreába…
Igen?
Hogy…
szóljak: nem lesz esküvő.
Uramisten!
- Apa! - Geun-sik!
Apa!
El az útból!
Biztos sokkot kapott.
Te jó ég!
Jól vagy, Geun-sik?
Rosszat álmodtam.
- Mintha Seok-ryu… - Jól vagy, apa?
Seok-ryu!
Hát nem álom volt?
Nem, ez biztos csak egy álom! Egy rossz álom!
Seok-ryu!
Mit mondtál? Mit csináltál?
Felbontottam az eljegyzést.
Lefújtam az esküvőt.
Az USA-ban már tudják.
Elment az eszed.
Teljesen megőrültél.
Semmi bajom.
Hogy mondhatsz ilyet a saját lányodról?
Őszinte vagyok!
Csak egy őrült tenne ilyet egy hónappal az esküvő előtt!
Gyere ide!
Mi-suk!
Beszéljék meg!
- Semmi erőszak! - Így van, anya. Hallgass meg!
Van egy mondás Amerikában:
„Háromféle ember házasodik meg:
a buták, a szegények és a mazochisták.”
Te… Gyere csak ide!
Várj, még nem fejeztem be!
Még mondanék valamit.
Van egy másik mondás is:
„Házasodni annyi, mint lelépni egy fesztiválról, mielőtt elkezdődik.”
Te megbolondultál?
Mi a fene történt?
Olyan boldog voltál,
- mikor legutóbb beszéltünk! - Elég!
Ne mondd, hogy a fiam…
Nem, ő már nem a vejem többé.
Az a szemét Song Hyeon-jun fújta le?
Micsoda rohadék!
Drágám, vegyél nekünk két repülőjegyet!
- Jó. - Darabokra tépem!
Nem az ő hibája.
Hát nincs benned büszkeség?
Most komolyan véded őt?
Nem az ő hibája, hanem az enyém.
Ennek semmi értelme!
Mégis mit tettél…
Csak nem…
Megcsaltad?
Egek!
Jóságos ég!
Óvatosan!
Nyugalom!
Lélegezzen mélyeket!
Még hiperventillálni kezd!
Újra kell éleszteni!
Te buta liba!
Ezt nem hiszem el!
- Még én sem csaltam meg senkit! - Mi-suk!
Pedig szánalmas férjem van!
Hogy tehettél ilyen szörnyűséget?
Torkig vagyok veled! Megöllek!
- Mi-suk! - Ne beszélj így velem!
Azt akarod, hogy hálátlan gyerek legyek, aki a szülei előtt hal meg?
- Na ne! - Igen, most!
Amúgy is hálátlan gyerek vagy!
- Mi-suk! Állj! - Várjon, Mi-suk!
- Beszéljük meg kulturáltan! - Így van!
Legyünk kulturáltak! Túl erőszakos vagy.
Már felnőttem.
Nem fegyelmezhetsz így tovább!
Majd felnőttként kezellek, ha úgy is viselkedsz!
Gyere ide, te nyavalyás!
- Mi-suk! - Mit csinálsz?
Ne engem üssön, hanem őt!
Így van!
Miért bántod a fiamat?
Ő állja a pofonokat a lányodért!
Milyen kegyetlen ez az edző!
Tényleg megcsináltatta velem a fekvőtámaszokat.
- Gyere ide, te nyavalyás! - Hé!
Mi ez a ricsaj?
- Jobb, ha elmész. - Mi ez, verekedés?
Miért hívsz nyavalyásnak? Rendes nevem is van.
Hát ez a bajod?
Korcsnak is hívhatlak, ha gondolod.
- A nyavalyás jobban tetszik. - Ne…
Te most gúnyolódsz velem?
Mi-suk! Tessék abbahagyni!
Ott ne üssön meg!
Hé!
Kasztrálni akarod a fiamat?
Elég volt!
Engedj el! Hagyd abba!
- Drágám! - El az útból!
Ne tedd ezt!
Geun-sik!
Kérlek, drágám!
Ne bántsd őt, jó?
Seok-ryu nézőpontját még nem is hallottuk.
Nem tenne ilyet csak úgy!
Apa!
Jaj, kislányom!
Semmi baj.
A segítségünk nélkül felnőtté érett!
Bármit is tett, biztos jó oka volt rá!
Rendben, ki vele!
Halljuk!
De ne verj meg, ha elmondom!
Rendben.
Tényleg végighallgatsz?
Igen.
Végighallgatlak.
Biztos?
- Igent mondtam. - Igent mondott.
Anya!
A munkahelyemen is felmondtam.
Nincs állásom.
Ne már!
Szóval… Micsoda?
- Apa! - Geun-sik!
Minden rendben?
Dong-jin!
- Mi a baj? - Én annyira…
Te kis…
Reménytelen kölyök!
Mindennek tetejébe
még állásod sincs?
Te megőrültél!
- Jaj, Mi-suk! - Gyere ide!
Seok-ryu!
- Hát nem hallgatsz meg? - Seung-hyót ütöd!
- A fiamat vered! - Ez nevetséges!
- Keményen dolgoztál érte! - Elég!
- Jó állásod volt! - Ne!
- Miért mondtál fel? - Hékás!
- Te kis nyavalyás! - Hagyd abba!
- Ezt nem hiszem… - Ez fáj!
Magadnál vagy?
- Fussunk el! - Maradj, ahol vagy!
- Hé! - Még nem végeztem veled!
Engem miért hoztál magaddal?
Nekem nincs okom menekülni!
Megmentettelek attól, hogy elverjenek.
Kizárólag miattad ütöttek póréhagymával!
Most mi a terved?
Fogd fel úgy, hogy fogócskázunk!
- Megállni! - Ha elkapnak, végünk.
Hé!
Tízig számolok!
Egy, kettő, három, négy,
öt, hat, hét, nyolc,
kilenc, tíz!
Ha elkapnak, végünk, érted?
Hé, gyere vissza!
Állj meg, Seok-ryu!
Hé!
A kis nyavalyás! Gyere vissza!
Hé!
Idáig biztos nem jön utánunk, ugye?
Már rég leráztuk.
Akkor miért nem szóltál? Megállhattunk volna.
Miért jöttünk el idáig?
Kész vagyok!
Ne lökj el!
Már eleve te fogtad meg a kezem.
Figyu!
Hozz valamit inni!
Meghibbantál?
Lent van az üzlet!
Olyan szomjas vagyok, hogy mindjárt elhányom magam.
Nyeld le a nyálad!
Szívtelen bunkó!
Kimerültem.
Ha ez kifárasztott, akkor többet kéne edzened.
Ülj tíz évig egy számítógép előtt, és meglátod,
nem sínyli-e meg a tested!
Ez csak kifogás. Többet is edzhettél volna.
Nagyon meleg van.
Miért nincs szél?
Gyere velem!
Most meg mi van? Mit csinálsz?
Állj ide!
Komolyan megint élő pajzsnak használsz?
Most te vagy az öltözőm.
Rejts el, amíg leveszem ezeket!
Miért csinálod ezt velem?
Ejnye!
Hány rétegben voltál? Mi vagy te, matrjoska baba?
Az meg mi?
Tudod, az az orosz baba, amiben babák vannak.
Babának nézek ki?
Inkább mamának.
Kinyírlak.
Fejezd be a vedlést!
Ma sok mindent elnézek neked.
Megfordulhatok?
Megfordulok!
Miért nem válaszoltál?
Hallgatnom kellett volna rád.
Anya most egy napig nem szól majd hozzám.
Szerintem két napig.
Szívás.
Akkor jobban meg kellett volna néznem az arcát.
Hiányzott.
Miért füllentettél?
Miért mondtad azt, hogy megcsaltad az exedet?
Nem hiszed el,
hogy megcsaltam?
Miért nem?
Lehet, hogy egy ellenállhatatlan femme fatale vagyok.
- Te? - Hékás!
Ne a látszat alapján ítélj!
Az igazság az…
hogy van egy nagy titkom.
Akkor tartsd is magadban!
Az agyamra mész!
Jó, nem érdekel.
Úgysem találod ki soha.
Egyáltalán nem zavar. Teljesen jól vagyok.
Nem úgy tűnik.
Két nagy döntést hoztál egyszerre.
Ez csak egy babát hagyna hidegen.
Te tényleg babának nézel?
Egy ördögi babának esetleg.
Fogd be!
Csak…
összecsaptak a fejem felett a hullámok.
Tudod, milyen keményen dolgoztam.
Koreában tanultam,
aztán egyszer csak Amerikába mentem,
és ott alkalmazkodnom kellett.
Aztán munkát kaptam,
és eljegyeztek.
Végig teljes gőzzel haladtam…
és ez kiakasztotta a processzoromat.
Elsötétedett a képernyő,
és a billentyűk sem működtek.
Így kénytelen voltam
újraindítani magam.
Ezért hagytam ott az állásomat és a vőlegényemet.
Bátor voltál.
Igen.
Vissza kellett jönnöm, mielőtt elfogy a bátorságom,
és semmivé foszlik az elhatározásom.
Elnézést! Lefotózna minket?
- Persze. - Köszönöm.
Ott.
- Háromra. - Jó.
Egy, két, há’!
Egy vízszinteset is!
Oké.
Egy, két, há’!
- Tessék. - Köszi.
Köszönjük.
Mi is készítsünk önökről?
- Ne! - Ne!
Egyszerre mondták.
Nagyon szinkronban vannak.
Biztos régóta járnak már.
- Nem… - Nem.
Akkor honnan ismerik egymást?
Anyám barátjának a fia.
Anyám barátjának a lánya.
- Akkor viszlát! - Köszönjük.
Dong-jin az.
Ne, várj!
Halló!
Anya szeretné, ha Seok-ryu hazajönne. Nem fogja megütni.
Kifáradt.
Tényleg? Rendben.
Mit mondott?
Anyád megnyugodott,
és otthon vár.
- Hazudsz. - Nem.
Nem fog többet erőszakoskodni.
Békésen szeretné rendezni a dolgot.
Nem hiszek neki.
Nem hallgatott végig, pedig megígérte.
Megint meg fog ütni.
Nem fog. Fáj a válla és a csuklója.
Nem láttam, hogy bármi baja lenne, amikor csinálta.
Veled menjek?
Most miért vagy ilyen kedves?
Csak arról van szó, hogy Mi-suk jobban szeret nálad.
Bosszantó, de így van.
Várj meg!
Jaj már!
Szép munka volt!
Odaadná ezt a betegnek,
akivel bejöttem?
Köszönöm. Viszlát holnap!
Elnézést!
Jó napot!
Hogy van a keze?
Jól.
Sajnálom.
Nem kellett volna beleavatkoznom.
Semmi baj.
Kicsit vicces volt, de szeretem a kedvességet.
Akkor viszlát!
- Elnézést! - Most meg mi van?
Megkérdezhetem a nevét?
Figyeljen! Hat éve vagyok mentős.
Azok közül, akik elkérték a nevemet és a számomat,
senki sem keresett meg.
De én jelentkezem.
Csakhogy nem mondom meg.
- Viszlát! - Várjon!
CSESZUNG EGYETEMI EGÉSZSÉGÜGYI KÖZPONT
Tessék.
Mi ez?
A mentős küldte, aki behozta ide.
Ez szőlőcukor.
Vegye be, ha szédül, mert leesett a cukra!
Ne igyon több alkoholt, jó?
Ha segítségre van szükség, hívja a mentőket!
CSHUNGVU NAPILAP
Én pedig…
a megható történeteket szeretem.
Egy pillanat!
Várj egy percet!
Még nem készültem fel.
Nem is fogsz.
Várj!
Ki az?
Én vagyok az, Mi-suk. Elhoztam Seok-ryut.
Jó. Gyertek be!
Látod?
Menj előre!
Szerintem sír.
Anya!
Te sírsz?
Sajnálom, anya!
Ne sírj!
Gyere ide!
Csináljuk végig!
Futás!
Mit csinálsz?
Én idehoztam.
Tegyen vele, amit csak akar!
Hé! Te kis… Nyisd ki!
Kinyitni!
Nyisd már ki!
Tudhattam volna, hogy elárulsz! Holnap kinyírlak!
Holnap?
Szerinted életben maradsz addig?
Anya!
Hallgass meg!
- Gyere be! - A dühöngés árt az egészségnek.
Jól van! Anya!
- Gyere ide! - Anya!
Mondd el őszintén! Mi történt?
Halljam!
Igaz, hogy nem beszélsz koreaiul?
Azért, mert külföldön született.
Akkor beszélj idegen nyelven!
Gyerünk!
Semmire sem képes.
Hülye vagy?
Hékás!
Bae Seok-ryu!
Kinyír, ha kicsúfolod ezt az idiótát.
Mit mondtál?
Mondd még egyszer!
Megöllek, ha még egyszer bántod a babikámat!
Most, hogy visszajött, megint káosz lesz.
Ott már megütöttél, anya! Üss máshol!
Fáj? Akkor tudod, mit érzek!
Nemsokára 60 éves leszel.
Ettől nem kéne elnézőbbnek lenned?
Hallgass meg, kérlek!
Ez fáj!
VISSZAVÁGÁS
GYERE VISSZA
SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
Gyakorlatilag én neveltem fel Seung-hyót.
Ne bízz benne! Minden szava hazugság.
Ez a lány volt
az első őrült, akivel életemben találkoztam.
El se hiszem, hogy az a kényes kisfiú ilyen sikeres férfi lett.
Büszke vagyok rád.
Seok-ryu!
Miért vagy itt?
Nem örülsz nekem, igaz?
Nem akartad, hogy visszajöjjek.
Ezért rendezted át a szobámat.
Visszafordítottam az időt.
Újraalkottam a ciki múltadat.
A feliratot fordította: Sass Márta