LOVE NEXT DOOR
Været er så fint!
Ja, det er en god dag for fotturer.
Ta av deg solbrillene før du går på trynet.
Ok.
-Hei, In-suk. -Ja?
Huden din ser feilfri ut i dag.
-Synes du det? -Ja.
Botox-injeksjonene gjør endelig jobben sin.
Vent, har du tatt Botox? Hvor?
-På rynkene mine, smilerynkene… -Og?
…og stort sett overalt.
-Jeg liker det ikke. -Hvorfor ikke?
Det virker for kunstig.
Det vakreste er å bli gammel naturlig.
Sier kvinnen som bare bruker dyr kosmetikk.
Jeg respekterer bare huden min.
Ja, for landet vårt handler om respekt.
-Hei, Jae-suk. -Ja?
Har du også gjort noe med ansiktet ditt? Du gløder.
Jeg tok en sviskejuice-rens i går.
Det var vel effektivt.
-Det var det. -Herlighet.
Jeg kan ikke kontrollere magen.
Hva spiste du i går?
-Sviskejuice. -Sviskejuice!
Jeg forstår.
Jeg så meg selv i speilet
og så at rumpa mi så ut som most tofu.
Den pleide å se ut som en fersken.
-Ja. -Jeg er trist.
Derfor må vi trene i vår alder.
Det er derfor vi skal på fottur, ikke sant?
Jeg snakker ikke om fottur.
-Hva da? -Klem og slipp.
-Jeg er ikke så flink. -Hva gjør du?
Kegel-øvelser.
-Jeg stikker. -Kegel-øvelser.
-Klem og slipp. -Luften er så ren.
Å nei!
Hei!
Det lukter!
Hei, vent på meg!
Vent!
Hei!
Ikke kom nær meg!
Herlighet. Du er utrolig.
Kjære vene, Mi-suk. Har du kjøpt et nytt turantrekk?
-Jøss. -Fargen er så fin!
Ja, smaken min endret seg vel med alderen.
Jeg elsker røde klær nå.
Det handler ikke om smak, men om vitenskap.
Ettersom vi eldes, endres netthinnens mikrovaskulatur,
og vi sliter med å oppfatte farger med korte bølgelengder som blå,
i motsetning til farger med lange bølgelengder som rød.
Det må være fint å være så kunnskapsrik.
Det er funksjonelt stoff. Kjenner du til "Core-Tex"?
Du mener "Gore-Tex", ikke sant? Ikke "Core-Tex".
Det stemmer. Det var bare en forsnakkelse.
Datteren min sendte det til meg fra USA. Det er veldig dyrt.
-Det ser dyrt ut. -Det gjør det virkelig.
Seok-ryu er en fantastisk datter.
Hun har rett.
Jeg er ikke komfortabel med å motta gaver som sønnen min kjøpte
med sine egne penger.
Som om han noen gang har gitt deg noe.
Jeg verdsetter ikke slike materielle ting.
Det at sønnen min, Seung-hyo, eksisterer, er en gave i seg selv.
Sier du at datteren min ikke er det?
Jeg ville ikke nevne det for å unngå å skryte,
men Seung-hyo møtte nylig presidenten.
Han designet et bibliotek som vant en pris i en arkitektkonkurranse,
så presidenten kom på besøk
og roste det som en flott modell på et offentlig anlegg.
Seung-hyo er så imponerende.
Selvsagt.
Hør her, folkens.
Vet du hvem den nest rikeste personen i verden er?
-Ja. Det er Jaden Becker. -Akkurat.
Direktøren for Greip?
Ikke alle i verden vet hvem presidenten i Sør-Korea er,
men alle vet hvem Jaden Becker er.
Hver fredag kveld
snakker han og Seok-ryu over litt øl.
Det er fordi hun jobber i verdens mest prestisjefylte selskap
etter å ha gått på et toppuniversitet i USA.
Som du vet, var Seung-hyo best i klassen på Hanguk universitet.
Seok-ryu ble ikke bare tidlig uteksaminert,
men fikk også tilbud fra alle de beste selskapene.
Greip valgte ikke Seok-ryu.
Det var hun som valgte dem.
Seung-hyo hjalp til med å designe New York kunstsenter,
som vant en internasjonal arkitekturpris.
Han var den første koreaneren som gjorde det!
Seok-ryu er den beste ansatte
i det globale selskapet fullt av genier!
Du vil ikke tro hvor mye hun tjener på insentiver!
Du må huske at Seung-hyo også var på landslaget i svømming.
Det er ikke lett å utmerke seg på flere områder,
men sønnen min gjør akkurat det.
Seok-ryu er en gave fra himmelen.
Vet du hva jeg drømte da jeg ble gravid med henne?
-Jeg var… -Du var i et regnbuefarget paradis
-og fant et stort tre der. -Ja.
Du ble trollbundet av det og så et saftig granateple.
Du plukket det og ble gravid med Seok-ryu.
-Jeg lærte alt utenat. -Takk.
Det høres ut som et eventyr. Og Seung-hyo…
Når det gjelder Seung-hyo, fikk du jobb i Frankrike
uten å vite at du var gravid.
Og du drømte om en blå drage som steg opp av Seinen.
Husker du alt det?
For en ekstravagant grunnlegger-myte du har der.
-La meg si deg… -Utrolig.
De to slutter ikke å snakke om de samme tingene.
Det gjør meg gal.
De vil bare skryte av sine vellykkede barn.
Hvem tror du vinner i dag?
-Hye-suk. -Hvorfor henne?
Fordi hun er diplomat og kan være overbevisende?
Nei, fordi Seung-hyo får enda en pris i dag.
MAGAZINE DESIGNPRIS
CHOI SEUNG-HYO
Seung-hyo.
Å. Det er deg, sir.
Du er her.
Jeg trodde bare toppkjendiser fikk komme på slike fester.
Seung-hyo er en stjerne!
Hvor er han?
Seung-hyo? Jeg vet ikke.
Hva?
CHOI SEUNG-HYO, DIREKTØR, AUTORISERT ARKITEKT
Vil du designe en gravlund?
Ja.
Men hvorfor ba du meg om å treffes?
Jeg har undersøkt mange begravelsesbyråer,
men jeg tror ikke jeg har intervjuet noen av arbeiderne.
Jeg hørte at du har jobbet som begravelsesagent i 20 år.
Er det så lenge?
I alle mine år i denne jobben
har ingen spurt om å intervjue meg før.
Jeg skjønner.
Jeg vil gjøre en god jobb.
En ordentlig jobb
med oppriktighet.
Jeg vet ikke om jeg kan hjelpe.
Bare vær ærlig om hva du følte
da du gjorde denne jobben.
For å være ærlig, moren min døde for ikke så lenge siden.
Jeg kondolerer.
Alle må gå gjennom det før eller senere.
Men det var en trøst for meg
at jeg selv kunne sende henne av gårde på en vakker måte.
Moren din var nok glad for å vite
at datteren hennes var der for å si farvel.
Jeg er enig.
Det er derfor
jeg vil at folk skal komme hit med en følelse av glede også.
Gravlunder trenger ikke alltid å være så høytidelige og triste.
De som hviler her var en gang i live.
De er alle elskede venner og familiemedlemmer.
Hva om vi bygger et minnested i lobbyen?
Det vil se ut som et lite bibliotek eller en kafé.
Vi fyller det med ting de avdøde pleide å elske,
som bøker og musikk.
Så de som besøker sine kjære kan mimre.
Selvfølgelig er de triste,
men jeg vil at tårene skal blandes med varme smil også.
Jeg elsker det.
Hvordan kom du på en sånn idé?
Beklager.
Jeg må ta denne.
Hallo.
Jeg kan ikke snakke nå, Myeong-u.
Hvor pokker er du? Prisutdelingen begynner snart!
Jeg kommer straks.
Gjennom et design som harmoniserer med miljøet…
Det er nesten Seung-hyos tur på scenen.
Sa han at han rekker det?
Hva gjør du?
Jeg er meddirektør i arkitektfirmaet Atelier In,
så jeg burde ta imot prisen i hans sted.
Nå skal vi kunngjøre vinneren av prisen for mest kreative.
Å nei.
Prisen for mest kreative under prisutdelingen i 2024
-går til… -Nei.
…arkitekt og meddirektør i arkitektfirmaet Atelier In,
Choi Seung-hyo.
-Jeg kommer tilbake. -Vent, nei.
-Hva? -Hva?
-Hei, Myeong-u. -Seung-hyo.
-Jeg er vel ikke sen? -Akkurat.
Se hvem som endelig er her.
Stjernen kom akkurat i tide.
Med et sånt ansikt må han være en stjerne.
MAGAZINE DESIGNPRIS MEST KREATIVE
La oss høre Mr. Choi Seung-hyos takketale.
Takk.
Jeg ba ham forberede takketale på forhånd.
Han burde ha snakket lenger,
så kameraene kunne se hvor vakker han er fra alle vinkler.
Hei! Navnet vårt! Du glemte å nevne navnet vårt!
Jeg er fra arkitektfirmaet Atelier In.
Gi ham en applaus.
Hallo!
Å rope "hallo" på toppen av et fjell er så gammeldags.
Hvem bryr seg om det er gammeldags?
Jeg respekterer fjellet.
Du blir anmeldt til politiet.
Hvem skal anmelde meg? Du?
De to krangler fortsatt.
De kaster bort energi på å krangle og skvære opp hele tiden.
Ja, ikke sant?
Hei.
Jeg har noe til dere.
-Hva? -Hva er det?
Seok-ryus bryllupsinvitasjon?
Jøss, se på dette.
Jeg ventet med å gi dem til dere
fordi jeg ville vise dem på et spesielt sted.
Hvorfor lagde du invitasjoner når bryllupet holdes i USA?
Jeg ville ikke gå glipp av noe.
Se på dette. Det er så vakkert.
Du må være så glad for at datteren din skal gifte seg.
Nå er en byrde løftet fra skuldrene dine!
Det stemmer.
Når får jeg taper-datteren min ut av huset mitt?
-Mo-eum finner noen snart. -Det gjør hun.
Å, akkurat. Går Seung-hyo ut med noen for tiden?
-Nei, han er altfor opptatt. -Jeg skjønner.
Det er bare en unnskyldning. Selv travle folk kan finne tid til å date.
Seok-ryu klarte å finne noen selv om hun var så travel.
Sa jeg ikke at svigersønnen min er en internasjonal advokat?
-Hei. -Det er så pent.
Kvinner står i kø for å møte sønnen min.
Sier du det?
Ministeren og direktøren for min manns sykehus
ber meg introdusere døtrene deres for ham.
Si det igjen når du har dine egne bryllupsinvitasjoner.
Jøss. Beina mine har sovnet.
Og seieren går til Na Mi-suk.
Bryllupet er bare en måned unna.
Jeg vet det.
Det er så snart.
Hallo!
Vi lander snart, frue.
Kan du åpne vindusskjermen og rette opp seteryggen?
Unnskyld meg.
Frue…
Beklager.
Det er jeg som burde si unnskyld. Jeg skremte deg.
Nei, det er bare det at jeg drømte om å få bank.
Herlighet.
For et mareritt.
Det kan være et tegn.
Jeg er her.
EPISODE 1: COMEBACK
Hvor er hun?
Hva i…
Bae Seok-ryu!
Å se deg får meg til å føle at jeg virkelig er tilbake, Mo-eum.
Du.
Vet du hvor skremt jeg ble da du sa du var på flyplassen?
Jeg fikk ikke vasket meg engang!
Jeg ser det.
Savnet du meg så mye at du kom løpende med sot i ansiktet?
Kjære vene.
Du har blitt så ekkel etter alle de årene i USA.
Jeg vet det.
Jeg følte det var overdrevet da jeg sa det.
Men det er årevis siden vi har sett hverandre.
Som om du ikke er glad for å se meg.
Gi meg en klem.
Kom igjen.
En tyv.
Hun stjal bagasjen min!
Hva i…
Advar meg før du ruller opp vinduet.
Jeg skadet meg nesten.
Jeg lærer deg å være forsiktig hele tiden.
Det er farlig å stikke hodet ut sånn.
Du hørtes ut som en ekte ambulansearbeider.
Det er fordi jeg virkelig er det.
Nettopp.
Hvor er jenta jeg kjente som hoppet fra gjerder i kappe?
Jeg likte den jenta.
Det er takket være sånne barn at jeg får lønn.
Hva tenkte jeg på da?
Var du nær en brann?
Ja. Ambulansepersonell følger brannmenn til stedet.
Ingen døde i det minste.
Det er bra.
Forresten,
hvorfor er du så tynn?
Går du ned i vekt til bryllupet?
Jeg er rå, ikke sant?
Denne kjeven kan kutte deg.
Kan du unngå å bruke ord som "rå" eller "kutte"?
Det gjør meg urolig.
Beklager.
Ringte du moren din?
Mamma sa ikke at du kom hjem.
Klart jeg gjorde.
Selvfølgelig gjorde du det. Hva med Seung-hyo?
Han må være opptatt uansett.
Hvordan har han det?
Han har det bra.
Du glemte å si navnet mitt i takketalen din.
Jeg gjorde det.
Nei, du nevnte firmaets navn, ikke mitt!
Jeg kan se på fargen på dressen din at du besøkte en gravlund til.
Ja.
Tok du med et kompass?
Nei.
Ja, særlig. Du kan ikke lure meg.
Du er arkitekt, ikke feng shui-mester!
Det er en del av jobben
å lære om den kulturelle og historiske konteksten til et rom.
Kjenner du ikke til gravlund-feng shui,
en tradisjonell praksis?
Du har helt rett.
Legg vekk kameraet.
Jeg kan besøke hundre gravlunder så lenge jeg er med deg.
Hvis du vil, kan jeg bli begravet med deg.
Nei takk.
Kom igjen, ikke vær sjenert.
Jeg er redd hun mener det.
Ja, jeg også.
Hei, det er Roh Yoon-seo!
Kjenner du henne?
Hvordan kjenner du henne?
Jeg kjenner henne ikke.
Vi møttes på åpningsseremonien til Oblique.
Utrolig! La oss hilse på henne!
Jeg må gå nå. Jeg er opptatt.
Hei, hvor tror du at du skal?
Hun er Roh Yoon-seo,
kvinnen som alle unge menn anser som perfekt!
Du kan ikke dra!
Perfeksjon er ikke en person, men et velskapt bygg.
-Du skal dit igjen, hva? -Selvsagt.
Nei, jeg lar deg ikke dra
før du hjelper meg å få autografen og et bilde med henne!
Bare gå. Kom igjen!
-Hei! -Ha det.
Vent litt.
Hallo.
BAE SEOK-RYU
"Heungbu pølsegryte."
"Sanshin oksebensuppe."
"Bestemor Kwons svinewraps."
Har du glemt koreansk eller noe?
Hvorfor leser du butikkskiltene?
Restaurantskiltene fanger blikket mitt.
Å, jeg skjønner.
Jeg er vel sulten.
Akkurat.
Det er over lunsjtid.
Alt ser så godt ut.
"Svigers stekte kylling."
Den høres ikke så appetittlig ut.
Ikke vær grådig, bare velg ett sted.
Ett sted?
Da…
Nyt måltidet.
-Takk. -Takk.
Hei.
Jeg tipper koreanernes blod er rødere enn andres,
fordi det er chili.
For en vitenskapelig teori du har der.
Jeg tenkte vi kunne dra hjem til familien din.
Vi kom hit hele tiden på videregående.
Greit, la oss spise riskakene og snakke om gamle dager.
Vent.
Vi burde spise sundae også.
Gjør deg klar.
Start kampen.
La oss spise!
Det er godt.
Det er så godt.
Men det er sterkt.
Veldig sterkt.
Hvorfor er det så sterkt?
Jøss, jeg tror ikke jeg takler sterk mat nå.
Drikk litt vann. Går det bra?
Blodet ditt er vel ikke så rødt som før.
Du mister identiteten din som koreaner.
-Det er for sterkt. -Greit, jeg vet hva jeg skal gjøre.
Vi vasker dem i vann først.
-Hva gjør du? -Si "ah".
Det går bra.
Kom igjen. Det er å synke for lavt.
Det går bra.
-Gjem deg! -Hva?
-Hallo. -Hei, hva vil du ha?
En porsjon tteokbokki, pommes frites
og sundae med mye dampet innmat, takk.
-Greit. -Det er Dong-jin.
-Nettopp. -Ser nydelig ut.
Hva er greia med dem?
Er de syke?
Maten er klar.
Takk.
Du kan betale her.
Ok.
Takk.
-Ha det. -Håper det smaker.
Det ser godt ut.
-Sir! -Hva er i den posen?
Slipp øret mitt først.
-Åpne den. -Ok.
Tteokbokkien har 500 kalorier.
Og du har sundae, stekte sjøgressruller og stekt blekksprut?
Det er 1 350 kalorier totalt.
Hvordan vet du det?
Hør etter. Dette er dagens treningsøkt.
Hundre pulluper, hundre armhevinger,
to hundre utfall og burpees, hver.
Så 500 knebøy, ok?
Det er urettferdig. Jeg har ikke spist det ennå!
Du spiste alle disse i hodet ditt.
Vil du ikke ha trenerbeviset ditt?
Hva med konkurransen?
Bare det at du vurderte å spise disse tingene
er ulovlig, ok?
Gi meg dem.
Kom igjen, gi meg dem.
Jeg konfiskerer dem for ditt eget beste.
Men innmaten har protein.
Vær på trening om fem minutter. Gå!
Den dusten.
-Jeg sa at blekksprut har mer protein. -Er han borte?
Det er nydelig, frue.
-Ha en fin dag. -Du også.
-Han er borte, ikke sant? -Ja.
Han burde spise på pappas kafé, ikke her.
Hei.
Se hvem som snakker.
Uansett, hva var det?
Hvorfor gjemte du deg for broren din?
Du vet det kanskje ikke, siden du bare har søstre,
men sånn er det er å ha en bror.
Vet ikke familien at du er tilbake?
Overraskelse.
Jeg mener,
det er lenge siden sist.
Så jeg tenkte det ville være morsommere å overraske dem
enn å bare gå inn hoveddøren.
Akkurat.
Du er gal. Så du lager en hel produksjon av…
Vent, "en hel produksjon"?
Vi kan ta den helt ut.
Kom igjen.
Vi må pynte huset før mødrene våre er tilbake fra fottur.
Vent, Mo-eum…
-Hva? -Lov meg én ting.
Bli hos meg til slutten av dagen, uansett hva som skjer.
Hva mener du?
Om det blir utbrudd i Baekdu-fjellet eller flom i Han-elven.
Om verden går under eller dinosaurene kommer tilbake!
Vent litt.
-Det jeg mener er… -Hallo?
Ja, kaptein?
Jae-gyeong gjorde hva?
Akkurat nå?
-Greit. Jeg kommer straks. -Drar du?
-Hvor skal du? -Jeg må gå. Det er et nødstilfelle.
Dette er et nødstilfelle også.
Jeg kommer til å trenge deg senere!
Ring nødnummeret senere! Ha det!
Hei, vent! Jeg mener det!
Jung Mo-eum!
Hei!
Ha det.
Men…
Den forræderen.
Det pleide å være en sauna her.
GRUNNSTEIN
FINANSIERT AV MYNDIGHETENE TIL BEBOERNE I HYEREUNG-DONG
FOR Å MINNES DE OLYMPISKE LEKENE
HYEREUNG SAUNA
Nei!
Du må virkelig bade i dag.
Du er så skitten at jeg knapt ser at du er menneskelig, din drittunge.
Vel, jeg er din drittunge!
Gjør du dette med vilje?
Nei! Jeg vil ikke bade!
Kom igjen!
Jeg vil ikke gå inn
med Bae Seok-ryu.
Det går bra, Seung-hyo.
HYEREUNG SAUNA
-Å, kom igjen. -Nei!
SAUNA ÅPEN
KVINNEBAD
Mødrene våre var så slemme.
Hvordan kunne de tvinge oss til å dele bad?
Det var et brudd på rettighetene våre.
Jeg pleide å hate saunaen,
det er synd den er borte.
Hva slags sted er dette?
Det er ingen skilt,
eller inngangsdør.
Hvem er du?
Bae Seok-ryu?
Choisseung.
Hva gjør du her?
Det er min replikk.
Hva er det med deg?
Har ikke du noe med.
Du tråkker på min eiendom.
Ikke få meg til å le. Er dette din eiendom?
Vent, er det?
Det er det, så gå vekk.
-Jeg driver med dansesport. -Alderen din synes.
Hva pokker?
-Hva gjør du? -Jeg kan ikke snakke nå.
Bare hjelp meg, ok?
Hva snakker du om?
Hjelp meg denne ene gangen.
Bare lat som jeg er en kassert eske, ok?
Ikke si til noen at du så meg.
Forstått?
Samme det. Kom deg ut.
-Kom deg ut. -Jeg tror deg ikke.
Vil du ha bevis?
-Se på henne. -Hei.
Hei, slutt med det!
-Det holder! -Herregud, så flaut.
Ett, to!
Hva gjør denne bagasjen her midt i veien?
-Seung-hyo! -Mamma.
Gi meg en klem.
Du store.
-Lenge siden sist, Seung-hyo. -Du er her.
-Du er like kjekk som alltid. -Han er det.
Jeg er In-suk. Husker du meg?
Selvsagt. Hvordan går det?
Herlighet!
-Hallo. -Hva gjør du her?
-Hallo. -Hei.
-Hvorfor er du ikke på kafeen? -Hva?
Hvorfor sniker du rundt?
Hvorfor skulle jeg snike?
Er det sånn du snakker til din elskede ektemann?
Vil du prøve igjen?
Jeg dro bare på markedet.
Hei, Seung-hyo! Her, ta en.
-Takk. -Godt å se deg.
Takk.
Du burde ha ringt og sagt at du kom hjem.
Jeg kom for å motta noen møbler i dag.
-Beklager at jeg ikke sa noe. -Skjønner.
Jeg forstår.
Firmaet åpner snart, du er vel opptatt.
Jeg inviterte mange gjester til åpningsfesten.
-Angående det… -Så du sier at denne bygningen
er ditt nye kontor?
-Ja. -Det er imponerende, Seung-hyo.
-Takk. -Seung-hyo!
-Er dette bagasjen din? -Hva? Nei.
-Virkelig? -Var den nettopp her?
-Vi burde ta den med til politiet. -Det burde vi.
-La oss gjøre det. -La meg se.
Det står noe her.
Det er på engelsk.
Vent litt. Den er min.
Den er definitivt min.
Seung-hyo har samme smak som meg.
-Jeg antar det. -Rosa er en manns farge.
-Akkurat. -Du burde ta bedre vare på den.
Hva om du mistet den? Vær så god.
Jeg gjør det.
Seung-hyo.
Spiste du bønnene jeg sendte deg?
-Spiste du alt? -Faktisk ikke ennå.
Jeg har vært for opptatt til å spise hjemme.
Du må ha sunnere spisevaner!
Skal jeg komme og sjekke kjøleskapet ditt?
Beklager. Jeg skal gi deg et eple som en unnskyldning.
En unnskyldning?
Jeg spiser bare bønner fra i dag av.
Hvorfor vokter du denne boksen? Hva er det i den?
Jeg vet ikke.
Det kan vel ikke være en person?
Skjuler du noe dyrebart?
Selvfølgelig ikke.
Den har ingenting av verdi.
Den skal kastes.
Virkelig? Da kaster vi den for deg.
-Kjære. -Ja, jeg kan bære den.
Du kan selge en slik eske for penger.
Vent litt.
Nå som jeg tenker på det, trenger jeg den fortsatt til søpla.
Jeg kaster den senere.
Kanskje det er noe av verdi likevel.
-Virkelig? -Ok.
Si ifra når du skal kaste den.
Ok.
Seung-hyo.
Ikke glem bønnene.
Ja, frue.
Du burde steke de bedre.
Kom igjen.
-Ha det! -Ha det!
-Ha det. -Ha en fin dag!
Jeg drar også, Seung-hyo.
Greit. Ha det.
-Ses senere. -Ja.
Ha det.
Er alle borte?
Jeg kommer ut.
Slipp meg ut.
Hvorfor gjemmer du deg for moren din?
Slipp meg ut! Det er trangt her.
Det er bare veldig rart.
Jeg trodde du skulle være i USA.
Havnet du i trøbbel?
Jeg har andre måter å komme meg ut på.
Herregud.
Ødela du esken?
Jeg kan ødelegge deg også.
Tante Mi-suk!
Jeg tuller bare.
Jeg skal gjøre slutt på deg!
Er det sånn du snakker til frelseren din?
Så dette er det nye kontoret ditt?
Det suger litt.
-Men fullt av penger. -Ja, vel.
Hvorfor redder du meg ikke én gang til?
Hva?
La meg bruke toalettet.
Ikke marker det som ditt territorium.
Du kan ikke gå inn der!
Herregud.
Gå rett frem og ta til venstre der. Det er inngangsdøren.
Ha det.
Det er faktisk ikke så ille.
Bare følg den anbefalte ruten.
Hei, hva er dette?
Møllesteiner?
Det er steinheller.
Ikke rør dem!
Gjør du dette med vilje?
Har dette stedet dårlig feng shui?
Eller bringer du ulykke?
Du vet at du er litt slem, ikke sant?
Du vet ikke at du er umoden, gjør du vel?
Jeg liker ikke dette.
Du var i det minste søt da du var liten.
Du var ikke søt selv da du var liten.
Din lille…
Se på dette.
Du begynner umiddelbart å slå.
Du er nærmere et beist enn et menneske.
Forloveden din må være en helgen.
Hva?
Tante Mi-suk ga meg bryllupsinvitasjonen.
Hun tilbød seg å kjøpe flybilletten min,
men jeg tror jeg er for opptatt.
Gratulerer med ekteskapet.
Takk.
Forresten, hvor er kontoret ditt?
Skal du ikke dra?
Er det der borte?
Vennligst bare dra!
Bare gå, vær så snill. Hvorfor går du opp?
Hei, kom igjen! Kom deg ut derfra.
Hvorfor kommer du inn her?
Kontoret ditt er enormt.
Bare dra hjem, ok?
Det er et imponerende tak.
Du har et godt øye, tross alt.
Jeg refererte til takdesignet til Goguryeos veggmaleri.
Mener du Tvillingsøylens grav eller Dansernes grav?
Nettopp.
Taket har trekanter i hvert hjørne,
den vanligste typen på den tiden.
Det følger prinsippet
"himmelen er rund, og jorden er firkantet."
Med andre ord
designet du kontoret ditt som en grav. For en raring.
Hva? En "raring"?
Samme det.
En som er så grov som deg forstår ikke kunsten min,
den gjentar våre forfedres tidløse visdom
med moderne følelser…
For pokker.
Går det bra?
Ser det ut som det går bra?
Jeg kan ikke tro at du slapp løs.
Jeg er veldig knyttet til livet.
Hva var det som falt?
Denne greia er tung!
Trodde du den var lett som en fjær?
Skadet du deg?
La meg se.
Hva gjør du?
Har du øyne i bakhodet?
Hvis ikke, bare stå stille.
Jeg visste dette ville skje.
Jeg blir alltid skadet når jeg er med deg.
Vær stille og stå stille.
Det går bra. Ingenting å bekymre seg for.
Men det kan bli et blåmerke…
Hva sa du nå? Si det igjen!
Slutt!
Ikke!
Slipp meg!
Du har fortsatt dette arret.
Jeg sa det, gjorde jeg ikke?
Kroppen min er forslått etter alt du har utsatt meg for.
Du overdriver.
Jeg forventer ikke en unnskyldning.
Jeg vil bare at du skal dra nå. Vær så snill.
Jeg ville ikke tilbringe min første dag med deg heller.
-Men noe uventet dukket opp… -Hei, Seok-ryu.
Jeg bryr meg ikke om hva du gjorde eller ikke gjorde.
Jeg skjønner.
Beklager bryderiet.
Men jeg vet én ting.
Kjenner jeg tante Mi-suk rett, hjelper det ikke å utsette det.
Ting vil eskalere jo lenger du utsetter det.
Hun vil ikke snakke med deg på dagevis.
kan føre til dagevis med stillhet.
Så slutt å somle og få det overstått.
Du er så irriterende når du har rett.
Du er så patetisk når du havner i trøbbel.
Der har vi det.
La meg bare slå deg én gang.
Jeg tror
den kostet 17 millioner won.
Ikke 1 700 won?
En designervenn av meg ga den til meg.
Hvis den er ødelagt, bør jeg kreve erstatning…
La meg se.
Den er ikke ødelagt.
For en dyr metallbit.
Se. Jeg gned den så den skinner bedre.
Den skinner nå.
Den er helt fin, ikke sant?
Den er så god som ny.
Jeg setter den forsiktig her.
Ikke gidd.
Sånn, ferdig! Den ser enda bedre ut enn før.
-Bare gå. -Den ser så perfekt ut.
HYEREUNG NØDSENTRAL
Hei.
Hvordan kunne du ringe meg etter at jeg dro hjem for dagen?
Jeg er ikke på dette laget.
Jeg hadde ikke noe valg.
Nykommeren ble alvorlig bilsyk.
Jeg sa at kaptein Song burde kjøre saktere.
Du er den eneste som tåler å være i bilen med ham.
Hvem hadde trodd
at en god ambulansearbeider ikke blir bilsyk?
Jeg drar.
Nødsentralen.
AMBULANSE
Sir?
Jeg er ambulansearbeider.
Går det bra?
Hører du meg?
Hva? Hvem ringte nødnummeret?
Hvem var det?
Herregud.
Vi fikk en telefon om at du kollapset med et kutt i pannen.
Vi tar deg med til sykehuset.
Hvordan ble du skadet?
Jeg falt fra en stol.
Det går bra. Jeg trenger ikke lege.
Jo, det gjør du.
Det kan være overfladisk,
men vi kan ikke utelukke hjernerystelse.
Du burde bli undersøkt.
Stikk av.
Stikk av, sa jeg.
Jøss, jeg er sulten. Når kommer moren min?
-Herregud. -Sir.
Sir.
Har du diabetes?
Du burde ikke drikke så mye.
Jeg ba deg stikke.
Forsiktig.
Kom igjen, kaptein Jung. La oss ringe politiet.
-La meg sjekke blodsukkeret ditt. -Du din…
Jeg sa nei!
Jeg drar ikke til sykehuset!
Slutt å plage meg og forsvinn!
Ikke bann til meg.
Ser du kameraet jeg har på meg?
Jeg kan ikke annet enn å filme ansiktet ditt om du fortsetter sånn.
Jeg ba deg forsvinne og slutte å plage meg.
Hvorfor filmer du meg?
Hvem tror du at du er som gjør det?
Tilbake, Mo-eum.
Ja, sir.
Legg fra deg flasken.
Og hvem i helvete er du?
Bare en sivilist.
Alle sammen, hold dere utenfor dette.
Vi tar oss av det.
Jeg ville hjelpe fordi situasjonen så farlig ut.
Hvorfor? Fordi jeg er kvinne?
Nei,
fordi jeg har rødt belte i taekwondo.
-Hva? -Beklager, sir!
Vent litt!
Hva er greia med ham?
Hva i…
Jeg har svart belte.
Kan du behandle ham?
Går det bra, sir?
Kjære vene.
Hva?
La meg sjekke blodet ditt.
Å, greit.
Det kommer til å svi.
-Ok. -Gi meg hånden din.
Hvorfor drakk du så mye?
Det er så bråkete. Ikke gå så nær meg.
Det er du som følger etter meg.
Tror du jeg følger etter deg?
Du har kanskje glemt det,
men foreldrene våre er naboer.
Jeg skal bare hjem.
Bare ta en annen vei. Kom igjen.
Dette er raskest.
For pokker.
Har du lyst på stekt kylling nå?
SVIGERS STEKTE KYLLING
Jeg synes synd på deg. Det gjør jeg virkelig.
Tror du jeg kan be om å få låne den hjelmen?
Tror du de vil låne meg den?
Hva?
Jeg trenger beskyttelse fra moren min.
Hun knuser knollen min.
Du kunne ha valgt et mer normalt ord, som "hode" eller "hodeskalle".
Det er vel ingen hjelmbutikker i nærheten?
Denne galningen er faktisk seriøs.
Hva gjør du?
Hva gjør du midt på gaten?
Hold denne.
Hei.
Du gjør meg gal.
Jeg undervurderte deg visst.
Du er gal.
Du ser ut som en kulefisk.
Det er bare naturlig å blåse opp kroppen
når man er i stor fare.
Kom igjen, slå meg.
Hva er det du sier?
Bare slå meg. Jeg må se om jeg er beskyttet nok.
Hvorfor kjøpte du ikke bare en skuddsikker vest i USA?
Jeg burde ha gjort det.
Skal jeg dra tilbake og kjøpe en?
Med tanke på tiden og pengene du har brukt,
bare få det overstått.
Vil du tilbringe natten med meg?
Hva faen snakker du om?
Bli hos meg.
Slutt å tulle.
Jeg ber ikke om mye. Bare bli ved min side, ok?
Gå vekk! Du skremmer meg.
Det er jeg som er redd.
Jeg rotet det til, Seung-hyo.
Jeg kom hjem for å si det til mamma og få det overstått,
men nå orker jeg ikke å se henne i øynene.
Hva er det? Hva har du gjort?
Jeg må vite hva det er
om jeg skal hjelpe deg med å avgjøre hva du skal gjøre.
Vel…
Saken er…
Jeg…
…avlyste det.
Hva?
Jeg sa…
Jeg skal ikke gifte meg.
Kan du snakke høyere?
Jeg sa jeg brøt forlovelsen!
Tante Mi-suk.
Hei, du kan ikke lure meg to ganger med det trikset.
Hva sa du nå?
Seok-ryu?
Hva sa du? Si det igjen.
Mamma.
Jeg må ha hørt feil, ikke sant?
Akkurat.
Mamma!
-Du store. -Hvordan går det?
Du må være overrasket over å se meg ut av det blå.
Du er fortsatt så vakker.
Jeg er forvirret på grunn av jetlag.
Grunnen til at jeg er tilbake i Korea er…
Ja?
Det er…
…for å si at jeg brøt forlovelsen.
Herregud!
-Pappa! -Geun-sik!
Pappa!
Flytt deg.
Han må ha fått sjokk.
Herregud!
Går det bra, Geun-sik?
Jeg hadde mareritt.
-Jeg trodde Seok-ryu sa… -Går det bra, pappa?
Seok-ryu!
Var det ikke en drøm?
Nei, dette må være en drøm! Bare et mareritt!
Seok-ryu.
Hva sa du? Du gjorde hva?
Jeg brøt forlovelsen.
Jeg avlyste alt.
Alle i USA vet det allerede.
Du er gal.
Du er helt gal.
Jeg har det helt fint.
Hvordan kan du kalle din egen datter gal?
Jeg sier det som det er!
Bare en galning ville gjort noe sånt en måned før bryllupet!
Kom hit.
Tante Mi-suk!
Bruk ordene dine.
-Ingen vold. -Det stemmer, mamma. Hør på meg.
Det er et ordtak i USA.
"Det finnes tre typer mennesker som gifter seg."
"De dumme, de fattige og masochistene."
Du din… Kom hit.
Vent, jeg har mer.
Jeg har én ting til å si.
Det er et annet ordtak som sier:
"Ekteskap er som å forlate en festival før den begynner."
Er du gal?
Hva i all verden skjedde?
Du hørtes så glad ut
-sist vi snakket sammen! -Slutt.
Ikke si at sønnen min…
Nei, han er ikke svigersønnen min lenger.
Avlyste drittsekken Song Hyeon-jun det?
Den drittsekken!
Kjære, kjøp to flybilletter til oss med en gang.
-Ok. -Jeg skal rive ham i fillebiter!
Det er ikke hans feil.
Har du ingen stolthet?
Forsvarer du ham virkelig?
Det var ikke hans feil. Det var min.
Det gir ingen mening.
Hva kan du ha…
Var du…
…utro mot ham?
Herlighet.
Kjære vene.
Vær forsiktig.
Nå,
pust dypt inn.
Du kan begynne å hyperventilere.
Jeg trenger HLR.
Din gale drittunge!
Jeg kan ikke tro deg!
-Selv ikke jeg har vært utro… -Mi-suk.
…med en patetisk ektemann som det!
Så hvordan kunne du gjøre noe så utenkelig?
Jeg har fått nok! Jeg skal gjøre slutt på deg!
-Tante Mi-suk! -Du trenger ikke å snakke sånn til meg.
Vil du at jeg skal være en udugelig datter som dør før foreldrene sine?
-Hei. -Hva med nå?
Som om du er en datter nå!
-Mi-suk. Stopp! -Tante! Vent!
-La oss snakke som siviliserte folk. -Det stemmer!
La oss være siviliserte. Du er for voldelig.
Og jeg er voksen.
Du kan ikke bare disiplinere meg sånn lenger!
Jeg behandler deg som voksen når du oppfører deg som en!
Kom hit, din drittunge!
-Tante Mi-suk! -Hva gjør du?
Slutt å slå meg og slå henne i stedet!
Det stemmer!
Hvorfor slår du sønnen min?
Han tar imot alle slagene for datteren din!
Han er så grusom og nådeløs.
Han fikk meg til å ta armhevinger.
-Kom hit, din drittunge! -Hei!
Hva er det bråket?
-Du burde gå. -Slåss noen?
Hvorfor kaller du meg "drittunge" i stedet for navnet du ga meg?
Er det problemet ditt?
Hva om jeg kaller deg "jævel" i stedet?
-Jeg foretrekker "drittunge". -Hei, du…
Gjør du narr av meg?
Tante Mi-suk! Stopp!
Ikke slå meg der!
Hei!
Prøver du å kastrere sønnen min?
Jeg har fått nok.
Slipp meg! Slutt!
-Kjære. -Unna vei!
Ikke gjør dette.
Onkel Geun-sik.
Kjære, vær så snill!
Slutt å slå henne, ok?
Du har ikke engang hørt Seok-ryus side av historien ennå.
Hun ville ikke gjort noe sånt uten grunn!
Pappa.
Å, datteren min.
Det går bra.
Hun oppdro seg selv uten vår hjelp!
Så hun må ha hatt en grunn til å gjøre det hun gjorde!
Greit, si det.
Få høre.
Kan du slutte å slå meg om jeg sier det?
Greit.
Vil du virkelig høre på alt jeg har å si?
Ja.
Jeg skal lytte.
Er du sikker?
-Jeg sa ja. -Hun sa ja.
Mamma.
Jeg sluttet også i jobben.
Jeg er arbeidsledig.
Aldri i livet.
Så du er… Hva?
-Pappa! -Geun-sik.
Går det bra med ham?
Dong-jin.
-Hva er det? -Jeg er bare så…
Din lille…
Din håpløse drittunge!
Du sa opp jobben
i tillegg?
Du er gal!
-Herlighet, Mi-suk! -Kom hit!
Seok-ryu!
-Du sa du skulle høre! -Du slår Seung-hyo!
-Du slår sønnen min! -Dette er latterlig!
-Du jobbet så hardt for å komme dit! -Slutt!
-Du hadde en god jobb. -Stopp!
-Hvorfor sluttet du? -Hei!
-Din lille drittunge! -Slutt.
-Jeg kan ikke tro… -Det gjør vondt!
Er du ved dine fulle fem?
-Vi må løpe! -Stopp der!
-Hei! -Jeg er ikke ferdig med deg!
Hvorfor måtte du ta meg med?
Jeg trenger ikke å løpe!
Jeg reddet deg fra å bli banket opp.
Du er den eneste grunnen til at jeg ble slått med purre!
Hva er planen din nå?
Bare tenk på det som sisten.
-Stopp der! -Vi er døde om vi blir tatt.
Hei!
Jeg teller til ti!
Én, to, tre, fire,
fem, seks, syv, åtte,
ni, ti!
Vi er døde om vi blir tatt, ok?
Hei, kom tilbake!
Stopp der, Bae Seok-ryu!
Hei!
Den lille drittungen. Kom tilbake!
Hei.
Hun ville vel ikke fulgt etter oss hit?
Vi ristet henne av oss for lenge siden.
Hvorfor sa du det ikke? Vi kunne ha sluttet å løpe.
Hvorfor løp vi helt hit?
Jeg er helt utslitt!
Ikke slå meg sånn.
Det var du som tok hånden min først.
Hei.
Kjøp meg noe å drikke.
Er du gal?
Butikken er der nede!
Jeg er så tørst at jeg kanskje spyr.
Svelg spyttet ditt.
Din hjerteløse tosk.
Jeg er utslitt.
Du burde trene mer om du er utslitt av det.
Prøv å sitte foran en datamaskin i ti år
og se om kroppen din kommer helskinnet fra det.
Det er bare en unnskyldning. Du kunne ha trent mer.
Det er så varmt.
Hvorfor er det ikke vind?
Kom hit litt.
Hva nå? Hva gjør du?
Stå her.
Skal du virkelig bruke meg som skjold igjen?
Du er garderoben min nå.
Gjem meg mens jeg tar av disse.
Hvorfor gjør du dette mot meg?
Herregud.
Hvor mange lag brukte du? Er du en babushka-dukke eller noe?
Hva er det?
Du vet, den russiske leken som har dukker inni dukker.
Sier du at jeg er en dukke?
Mer som en dust.
Jeg skal drepe deg.
Bare bli ferdig.
Jeg lar deg slippe unna med så mange ting i dag.
Kan jeg snu meg?
Hei, jeg snur meg.
Hvorfor svarte du ikke?
Jeg burde ha hørt på deg.
Nå vil ikke mamma snakke med meg på en hel dag.
Jeg vil si to dager.
Det suger.
Jeg burde ha sett nærmere på mammas ansikt.
Jeg savnet henne.
Du burde ha vært ærlig.
Hvorfor sa du at du var utro?
Tror du ikke
at jeg var utro?
Hvorfor ikke?
Kanskje jeg er en uimotståelig femme fatale.
-Du? -Hei.
Du bør ikke skue hunden på hårene.
Sannheten er…
Jeg skjuler noe stort.
Bare fortsett å skjule det, da.
Du er så irriterende.
Greit, jeg bryr meg ikke.
Du gjetter det aldri uansett.
Det påvirker meg ikke i det hele tatt. Jeg har det helt fint.
Det virker ikke sånn.
Du tok to store avgjørelser samtidig.
Bare en dukke ville vært uskadet av det.
Så du tror virkelig at jeg er en dukke?
Kanskje en satanisk dukke.
Hold kjeft.
Jeg bare…
…følte at livet mitt ble overopphetet.
Du vet hvor hardt jeg har jobbet.
Jeg studerte i Korea,
så dro jeg plutselig til USA
og måtte tilpasse meg.
Så fikk jeg en jobb
og ble også forlovet.
Å gi full gass hele tiden…
…overbelastet harddisken min.
Skjermen ble tom,
og tastaturet sluttet å virke.
Jeg kunne ikke annet
enn å starte på nytt.
Det var unnskyldningen for å si opp jobben og bryte forlovelsen.
Det var modig av deg.
Det var det.
Så jeg måtte komme tilbake før motet tok slutt
og besluttsomheten min smuldret opp til ingenting.
Unnskyld. Kan du ta et bilde av oss?
-Greit. -Takk.
Der borte.
-På tre. -Ok.
Én, to, tre.
Ta et horisontalt også.
Ok.
Én, to, tre.
-Her. -Takk.
Takk.
Vil dere også ha et bilde?
-Nei. -Nei takk.
Det var som bestilt.
Dere er helt synkroniserte.
Dere må ha datet lenge for å bli sånn.
-Nei, vi er ikke… -Nei.
Hvordan kjenner dere hverandre?
Han er sønnen til mammas venn.
Hun er datteren til mammas venn.
-Ha det, da. -Takk.
Det er Dong-jin.
Hei, vent!
Hallo?
Mamma vil at Seok-ryu skal komme hjem. Hun sier hun ikke skal slå mer.
Hun er tom for energi.
Sier du det? Greit.
Hva sa han?
Moren din har roet seg ned
og vil ha deg hjem.
-Du lyver. -Det gjør jeg ikke.
Hun vil ikke være voldelig mer
og vil løse dette fredelig.
Og jeg sier at jeg ikke tror henne.
Du så hvordan hun brøt løftet om å høre på meg.
Hun kommer bare til å slå meg igjen.
Nei. Hun har dårlige skuldre og håndledd.
Hun så frisk nok ut tidligere da hun holdt på.
Jeg kan bli med deg om du vil.
Hvorfor er du plutselig snill?
Tante Mi-suk liker meg bedre enn deg.
Det er så irriterende at jeg ikke kan nekte for det.
Vent!
Herregud.
Godt jobbet i dag.
Kan du gi dette til pasienten
som kom inn med meg tidligere?
Takk. Ses i morgen.
Unnskyld meg.
Å, hallo.
Hvordan går det med hånden?
Det går bra.
Beklager.
Jeg burde ikke ha blandet meg.
Det går bra.
Du så litt dum ut, men jeg er svak for godhet.
Ha det, da.
-Unnskyld meg. -Hva er det nå?
Kan jeg spørre hva du heter?
Hør her. Jeg har vært ambulansearbeider i seks år.
Av alle som har bedt om navnet og nummeret mitt for å takke meg,
tok ingen faktisk kontakt med meg.
Men det skal jeg.
Men jeg sier det ikke.
-Ha det! -Vent!
JESEUNG UNIVERSITETSSYKEHUS
Vær så god.
Hva er dette?
Ambulansearbeideren som tok deg med hit ba meg gi deg dette.
Det er glukosesukker.
Ta dem om du blir svimmel av lavt blodsukker.
Ikke drikk mer alkohol, ok?
Ring nødnummeret om du trenger hjelp.
CHUNGWOO DAILY
Og jeg…
Jeg er svak for rørende historier.
Vent litt.
Gi meg et øyeblikk.
Jeg er ikke forberedt ennå.
Det blir du aldri.
Hei, vent!
Hvem er det?
Det er meg, tante Mi-suk. Jeg tok med Seok-ryu.
Ok. Kom inn.
Ser du?
Gå inn først, du.
Jeg tror hun gråter.
Mamma.
Gråter du?
Beklager, mamma.
Ikke gråt.
Kom hit.
La oss avslutte dette.
Løp!
Hva gjør du?
Jeg brakte henne til deg,
så gjør hva du vil med henne.
Hei! Den lille… Åpne!
Åpne!
Kom igjen, åpne døren.
Jeg burde ha visst du ville forråde meg! Du er ferdig i morgen!
I morgen?
Tror du at du overlever til i morgen?
Mamma.
Bare hør på meg.
-Kom inn. -Å bli sint er ikke bra for helsen.
Ok, greit! Mamma!
-Kom hit. -Mamma!
Bare si det rett ut! Hva skjedde?
Bare si det!
Er det sant at du ikke kan koreansk?
Det er fordi han ble født i utlandet.
Så si noe på et fremmed språk.
Kom igjen!
Han kan visst ikke noe.
Er du dum?
Hei!
Det er Bae Seok-ryu.
Hun dreper deg om du gjør narr av idioten.
Hva sa du nå?
Si det igjen.
Jeg dreper deg om du plager babyen min igjen!
Nå som hun er tilbake, vil det bli kaotisk igjen.
Du har allerede slått meg der, mamma! Slå meg et annet sted!
Gjør det vondt? Da vet du hva jeg føler!
Du fyller snart 60 år.
Burde ikke det gjøre deg mildere?
Bare hør på meg!
Det gjør vondt!
COMEBACK
COME BACK HOME
LOVE NEXT DOOR
Jeg oppdro Seung-hyo.
Ikke stol på henne. Hvert ord hun sier er løgn.
Denne jenta var
den første galningen jeg møtte.
Utrolig at den kresne lille gutten vokste opp til å bli en vellykket mann.
Jeg er stolt av deg.
Seok-ryu.
Hva gjør du her?
Du vil vel ikke ha meg her?
Du ville ikke at jeg skulle komme tilbake.
Derfor gjorde du om rommet mitt.
Jeg skrudde tiden tilbake.
Jeg gjenskapte din pinlige fortid.
Tekst: Mari Tufte Juvik