LOVE NEXT DOOR
Vilket fint väder!
Ja, det är en bra dag för vandring.
Ta av dig solglasögonen innan du ramlar.
Okej.
-Du, In-suk. -Ja?
Din hy ser perfekt ut i dag.
-Tycker du? -Ja.
Jag antar att Botoxinjektionerna gör sitt jobb.
Har du fått Botox? Var?
-Bekymmersrynkorna, runt munnen… -Och?
…och i princip överallt.
-Jag gillar det inte. -Varför inte?
Det känns konstgjort.
Det vackraste är att åldras naturligt.
Säger hon som använder dyr kosmetika.
Jag respekterar bara min hud.
Visst, vårt land är ju känt för respekt.
-Jae-suk. -Ja?
Har du också gjort nåt med ansiktet? Du strålar.
Jag tog en plommonjuice-rensning i går.
Och det funkade.
-Ja. -Herregud.
Jag kan inte sluta prutta.
Vad åt du i går?
-Plommonjuice. -Plommonjuice!
Jag vet vad du menar.
Jag såg mig själv i spegeln
och mina skinkor såg ut som mosad tofu.
De brukade se ut som persikor.
-Ja. -Jag är upprörd.
Det är därför vi måste träna i vår ålder.
Det är väl därför vi ska vandra?
Jag pratar inte om att vandra.
-Vad pratar du om då? -Knipa och släppa.
-Jag är inte bra på det. -Vad gör du?
Kegelövningar.
-Jag drar. -Kegelövningar.
-Knip och släpp. -Luften är så ren.
Åh, nej!
Hallå!
Det stinker!
Vänta på mig!
Vänta!
Hallå!
Kom inte nära mig!
Herregud. Du är otrolig.
Nämen, Mi-suk. Har du köpt nya vandringskläder?
-Oj. -Vilken fin färg!
Ja, min smak har väl förändrats med åldern.
Jag älskar röda kläder nu.
Det handlar inte om smak, utan vetenskap.
När vi åldras blir det svårare för näthinnan
att uppfatta färger med korta våglängder som blått,
till skillnad från färger med långa våglängder som rött.
Det måste vara trevligt att veta allt.
Det här är funktionstyg. Känner ni till "Core-Tex"?
Du menar väl "Gore-Tex"? Inte "Core-Tex".
Jag vet. Jag sa bara fel.
Min dotter skickade den från USA. Den är jättedyr.
-Den ser dyr ut. -Det gör den verkligen.
Seok-ryu är en underbar dotter.
Verkligen.
Jag är inte bekväm med att ta emot gåvor som min son köpt med
hårt förvärvade pengar.
Som om han nånsin gett dig nåt.
Jag sätter inte mycket värde på materiella saker.
Det faktum att min son, Seung-hyo, finns är en gåva i sig.
Menar du att min dotter inte är det?
Jag ville inte nämna det för att inte skryta,
men Seung-hyo träffade nyligen presidenten.
Han designade ett bibliotek som vann ett pris på en arkitekttävling,
så presidenten kom på besök
och hyllade det som en superb modell av en offentlig anläggning.
Seung-hyo är så imponerande.
Självklart.
Hörni.
Vet ni vem den näst rikaste personen i världen är?
-Ja. Det är Jaden Becker. -Ja.
Vd:n för Greip?
Inte alla i världen vet vem Sydkoreas president är,
men alla vet om Jaden.
Varje fredagskväll
pratar han och Seok-ryu över en öl.
Det är för att hon jobbar på världens mest prestigefyllda företag
efter sin examen från ett universitet i USA.
Som ni vet var Seung-hyo bäst i klassen på Hanguk universitet.
Seok-ryu tog inte bara examen tidigt.
Hon fick även erbjudanden från alla de främsta företagen.
Greip valde inte Seok-ryu.
Det var hon som valde dem.
Seung-hyo hjälpte till att designa New Yorks konstcenter,
och vann ett internationellt arkitekturpris.
Han var den första koreanen som gjorde det!
Seok-ryu är den bästa anställda
i det globala företaget som är fullt av genier!
Ni anar inte hur mycket hon tjänar bara i bonuslön!
Kom ihåg att Seung-hyo var med i simlandslaget också.
Det är inte lätt att utmärka sig på flera områden,
men min son gör det.
Seok-ryu är en gåva från himlen.
Vet ni vad jag drömde när jag blev gravid?
-Jag var… -Du var i ett regnbågsfärgat paradis
-och hittade ett stort träd. -Ja.
Du blev hänförd av det och såg ett saftigt granatäpple.
Du plockade det och blev gravid.
-Jag har memorerat allt. -Tack.
Det låter som en saga. Och Seung-hyo…
Med Seung-hyo fick du jobb i Frankrike
utan att veta att du var gravid.
Du drömde om en blå drake som reste sig ur Seine.
Minns du allt det?
Det är en extravagant myt du har där.
-Låt mig säga dig… -Otroligt.
De slutar inte prata om samma saker.
Det gör mig galen.
De vill bara skryta om sina framgångsrika barn.
Vem tror du vinner i dag?
-Hye-suk. -Varför hon?
För att hon är diplomat och imponerande?
Nej, för Seung-hyo får ytterligare ett pris i dag.
CHOI SEUNG-HYO
Seung-hyo!
Åh. Det är du, herrn.
Du är här.
Jag trodde bara att toppkändisar fick komma på såna här fester.
Seung-hyo är en stjärna!
Var är han?
Seung-hyo? Jag vet inte.
Va?
VD, ARKITEKT
Så du ska designa en minnespark?
Ja.
Men varför ville du träffa mig?
Jag har besökt många begravningsbyråer,
men jag har nog aldrig intervjuat nån av arbetarna.
Jag hörde att du har jobbat som begravningsentreprenör i 20 år.
Är det så länge?
Under alla år i det här jobbet
har ingen velat intervjua mig förut.
Jag förstår.
Jag vill göra ett bra jobb.
Ett ordentligt jobb
med uppriktighet.
Jag vet inte om jag kan vara till mycket hjälp.
Berätta bara vad du verkligen har känt
medan du har jobbat här.
Ärligt talat gick min mamma bort för inte så länge sen.
Jag beklagar sorgen.
Alla måste gå igenom det förr eller senare.
Men det var en tröst för mig
att jag kunde vara med och ta ett vackert farväl.
Din mamma var säkert glad över
att hennes dotter vinkade av henne.
Jag håller med.
Det är därför
jag vill att folk kommer hit med en känsla av glädje också.
Minnesparker behöver inte alltid vara högtidliga och sorgliga.
Människorna som vilar här levde en gång.
De är alla älskade vänner och familjemedlemmar.
Vi kanske kan bygga en minnesplats i lobbyn?
Som ett litet bibliotek eller kafé.
Vi kunde fylla det med saker som de avlidna älskade,
som böcker och musik.
Så att de som besöker sina nära och kära kan minnas.
Visst kan de bli ledsna,
men jag vill att deras tårar också blandas med varma leenden.
Jag älskar det.
Hur kom du på det?
Förlåt.
Jag måste svara.
Hallå.
Jag kan inte prata nu, Myeong-u.
Var tusan är du? Prisutdelningen börjar snart!
Jag kommer strax.
Med en design som harmoniserar med miljön…
Det är snart Seung-hyos tur att gå upp på scenen.
Sa han att han skulle hinna?
Vad gör du?
Jag menar, jag är en av två vd:s för arkitekturfirman Atelier In,
så jag tar emot priset i hans ställe.
Nu ska vi tillkännage vinnaren av det kreativa priset.
Åh, nej.
Det kreativa priset för Magazine Awards 2024
-går till… -Nej.
arkitekten och en av ägarna till arkitektfirman Atelier In,
Choi Seung-hyo.
-Jag kommer snart. -Vänta, nej.
-Va? -Va?
-Hej Myeong-u. -Seung-hyo!
-Jag är väl inte sen? -Nej.
Titta vem som äntligen dök upp.
Stjärnan kom precis i tid.
Med ett sånt ansikte måste han vara en stjärna.
KREATIVA PRISET
Låt oss höra herr Choi Seung-hyos tacktal.
Tack.
Jag sa åt honom att förbereda ett tacktal.
Han borde ha pratat längre
så att kamerorna kunde fånga hans skönhet.
Hallå! Vårt namn! Du glömde nämna vårt firmanamn!
Jag är från arkitektbyrån Atelier In.
Ge honom en applåd.
Tjoho!
Att skrika "tjoho" på toppen av ett berg är så ute.
Vem bryr sig om det är ute?
Jag hyllar berget.
Du blir polisanmäld.
Vem ska anmäla mig? Du?
De två håller fortfarande på.
De slösar energi på att bråka och bli sams hela tiden.
Eller hur?
Hörni.
Jag har nåt åt er.
-Va? -Vad är det?
Seok-ryus bröllopsinbjudan?
Oj, titta här.
Jag väntade med att ge dem till er
för jag ville presentera dem på en speciell plats.
Varför skrev du ut dem när bröllopet ska hållas i USA?
Jag ville inte ni ska missa nåt.
Titta här. Det är så vackert.
Du måste vara så glad att din dotter ska gifta sig.
En börda har lyfts från dina axlar!
Det stämmer.
När ska jag få min nolla till dotter ur mitt hus?
-Mo-eum hittar snart nån. -Ja.
Just det… Dejtar Seung-hyo nån nu för tiden?
-Nej, han är för upptagen. -Jag förstår.
Det är bara en ursäkt. Upptagna personer kan också dejta.
Seok-ryu lyckades hitta nån trots att hon var så upptagen.
Sa jag att min svärson är internationell advokat?
-Hördu. -Så fint.
Kvinnor köar för att träffa min son.
Jaså?
Direktören för min mans sjukhus
ber mig att presentera deras döttrar för honom.
Kom igen när du har egna bröllopsinbjudningar att dela ut.
Oj, mina ben somnade.
Och segern går till Na Mi-suk.
Bröllopet är om en månad.
Jag vet.
Det är så snart.
Tjoho!
Vi landar snart, frun.
Kan du dra upp vid fönstret och fälla upp sätet?
Ursäkta mig.
Frun…
Förlåt.
Det är jag som ska be om ursäkt. Jag skrämde dig.
Nejdå, jag drömde att jag fick stryk.
Herregud.
Vilken mardröm.
Eller så är det ett omen.
Jag är framme.
EPISODE 1: COMEBACK
Var är hon?
Vad i…
Bae Seok-ryu!
När jag ser dig känner jag att jag är tillbaka, Mo-eum.
Du.
Vet du hur stressad jag blev när du sa att du var på flygplatsen?
Jag hann inte ens tvätta mig!
Jag ser det.
Saknade du mig så mycket att du rusade hit med sot i ansiktet?
Kära nån.
Du har blivit så sliskig efter alla år i USA.
Jag vet.
Det kändes överdrivet redan när jag sa det.
Men det var åratal sen vi sågs.
Jag vet att du är glad att se mig.
Ge mig en kram.
Kom igen.
En tjuv.
Hon stal min väska!
Vad i…
Varna mig innan du vevar upp fönstret.
Du skadade mig nästan.
Jag har ju sagt åt dig att alltid vara försiktig.
Att sticka ut huvudet så där är farligt.
Nu lät du som en riktig sjukvårdare.
Det är för att jag är det.
Precis.
Var är tjejen jag kände som hoppade från staket i mantel?
Jag gillade henne.
Det är tack vare såna ungar som jag får lön.
Hur tänkte jag då?
Var du vid en brand?
Ja, sjukvårdarna följer med brandkåren till platsen.
Ingen dog åtminstone.
Det är bra.
Förresten…
Varför är du så smal?
Ska du gå ner i vikt till bröllopet?
Visst är jag grym?
En käklinje att döda för.
Kan du undvika att använda farliga ord som "döda" eller "skära"?
Det gör mig nervös.
Förlåt.
Ringde du din mamma?
Mamma sa inte att du skulle komma hem.
Ja, det gjorde jag.
Självklart gjorde du det. Seung-hyo då?
Han måste vara upptagen.
Hur mår han?
Han mår bra.
Du glömde säga mitt namn i ditt tacktal.
Jag sa det.
Nej, du nämnde bara företagets namn och inte mitt!
Jag ser på färgen på din kostym att du besökte en minnespark.
Ja.
Tog du med en kompass?
Nej.
Visst. Du kan inte lura mig.
Du är arkitekt, inte feng shui-mästare!
Det är en arkitekts jobb
att utbilda sig om platsers kulturella och historiska sammanhang.
Känner du inte till feng shui på gravplatser,
en långvarig traditionell sedvänja?
Du har helt rätt.
Lägg undan kameran.
Jag kan besöka hundra minnesparker så länge jag är med dig.
Om du vill kan jag begravas med dig.
Nej, tack.
Kom igen, var inte blyg.
Jag är rädd. Hon menar det.
Ja, jag med.
Det är Roh Yoon-seo!
Känner du henne?
Hur känner du henne?
Jag känner henne inte.
Vi träffades som hastigast på Obliques lanseringsceremoni.
Fantastiskt! Vi går och hälsar på henne!
Jag måste gå. Jag är upptagen.
Vart är du på väg?
Hon är Roh Yoon-seo,
den perfekta kvinnan enligt alla män!
Du får inte gå!
Perfektion är inte en person, utan en bra struktur.
-Du ska dit igen, va? -Självklart.
Du får inte gå
förrän du hjälpt mig att få en bild med henne!
Gå bara. Kom igen!
-Hallå! -Hej då.
Vänta.
Hej.
BAE SEOK-RYU
"Heungbu-korvgryta."
"Sanshin-oxbenssoppa."
"Farmor Kwons fläskwraps."
Har du glömt koreanska eller nåt?
Varför läser du skyltarna?
Restaurangskyltarna fångar min blick.
Jag förstår.
Jag antar att jag är hungrig.
Jaså.
Det är efter lunch.
Allt ser så gott ut.
"Svärföräldrarnas friterade kyckling."
Det låter inte så aptitretande.
Var inte så petig, välj bara ett ställe.
Ett ställe?
I så fall…
Smaklig måltid.
-Tack. -Tack.
Du…
Jag slår vad om att koreaners blod är rödare än andras,
för det är chilipasta.
Vilken vetenskaplig teori du har.
Jag trodde att vi skulle till din familj.
Vi kom ju ofta hit under gymnasiet.
Okej, nu äter vi riskakorna och pratar om den gamla goda tiden.
Vänta.
Vi borde äta blodkorv också.
Gör dig redo.
Striden börjar.
Nu äter vi!
Det är gott.
Det är så gott.
Men det är starkt.
Väldigt starkt.
Varför?
Jag verkar inte klara av stark mat nu.
Drick lite vatten. Mår du bra?
Ditt blod är visst inte lika rött som förr.
Du förlorar din identitet som korean.
-Det är för starkt. -Okej, jag vet vad jag ska göra.
Vi sköljer dem i vatten först.
-Vad gör du? -Säg "ah".
Det är okej.
Kom igen. Det där är lågt.
Det är okej.
-Göm dig! -Va?
-Hej. -Hej, vad vill du ha?
En portion tteokbokki med strips
och blodkorv med ångkokta inälvor, tack.
-Okej. -Det är Dong-jin.
-Precis. -Det ser jättegott ut.
Vad är det med dem?
Mår de dåligt?
Din mat är klar.
Tack.
Du kan betala här.
Okej.
Tack.
-Hej då. -Smaklig måltid.
Det ser gott ut.
-Herrn! -Vad är det i påsen?
Släpp mitt öra först, tack.
-Öppna den. -Okej.
Det är 500 kalorier i det där.
Och blodkorv, sjögräsrullar och stekt bläckfisk?
Det är 1 350 kalorier totalt.
Hur vet du det?
Det här är dagens träningsprogram.
Hundra pull-ups, hundra armhävningar,
200 utfall och 200 burpees.
Sen 500 knäböj, okej?
Det är så orättvist. Jag har inte ens ätit dem än!
Du åt dem i huvudet.
Vill du inte ha ditt certifikat?
Den kommande tävlingen, då?
Bara det faktum att du övervägde att äta det här
är ett brott, okej?
Ge hit.
Kom igen, ge mig det.
Jag konfiskerar det för ditt eget bästa.
Men inälvorna innehåller protein.
Var på gymmet om fem minuter. Gå!
Vilken idiot.
-Det är mer protein i bläckfisk. -Har han gått?
Det är jättegott, frun.
-Ha en bra dag. -Detsamma.
-Han har gått, va? -Ja.
Han borde äta på pappas fik, inte här.
Hördu.
Nu kastar du sten i glashus.
Vad var det där om?
Varför gömde du dig för din bror?
Du kanske inte fattar eftersom du bara har systrar,
men så här är det att ha en bror.
Vet inte din familj att du är här?
Överraskning.
Jag menar,
det var ett tag sen jag kom hem,
så jag tänkte att det vore roligare att överraska dem så här
än att anmäla min ankomst.
Okej.
Du är galen. Så du gör en hel produktion av…
Vänta, "en hel produktion"?
Vi gör det ordentligt.
Kom igen, vi går.
Vi måste göra fint tills våra mammor kommer tillbaka.
Vänta, Mo-eum…
-Vad? -Lova mig en sak.
Stanna hos mig hela dagen, vad som än händer.
Vad menar du?
Även om Baekdu exploderar eller Han svämmar över.
Även om dinosaurierna återvänder!
Vänta.
-Det jag menar är… -Hallå?
Ja, chefen?
Jae-gyeong gjorde vad?
Nu?
-Okej. Jag kommer strax. -Ska du gå?
-Vart ska du? -Jag måste. Det är kris.
Jag har också en kris.
Jag behöver dig mer!
Ring larmcentralen då! Hej då!
Vänta! Jag menar allvar!
Jung Mo-eum!
Hallå!
Hej då.
Men…
Den förrädaren.
Det fanns en bastu här förut.
HÖRNSTEN
BYGGNADEN FINANSIERADES AV REGERINGEN I HYEREUNG-DONG
FÖR ATT FIRA VÄRDSKAPET FÖR DE OLYMPISKA SPELEN
HYEREUNGS BASTU
Nej!
Du måste verkligen bada i dag.
Du är så smutsig att jag knappt ser att du är en mänsklig snorunge.
Jag är din smutsunge!
Du gör det väl inte med flit?
Nej! Jag vill inte bada!
Kom igen!
Jag vill inte gå in
med Bae Seok-ryu.
Det är okej, Seung-hyo.
HYEREUNGS BASTU
-Kom igen. -Nej!
BASTU ÖPPEN
KVINNOBAD
Våra mödrar var så grymma.
Hur kunde de tvinga oss att dela bad?
Det kränkte våra rättigheter.
Jag hatade att bada bastu,
men trist att den är borta.
Vad är det här för ställe?
Det finns ingen skylt.
Ingen ytterdörr heller.
Vem är du?
Bae Seok-ryu?
Choisseung?
Vad gör du här?
Det skulle jag säga.
Vad är det med dig?
Det angår inte dig.
Du går på min mark.
Tillåt mig att skratta. Är det här din mark?
Vänta, är det?
Ja, så försvinn.
-Jag håller på med danssport. -I din höga ålder?
Vad tusan?
-Vad gör du? -Jag kan inte prata nu.
Hjälp mig bara, okej?
Vad pratar du om?
Hjälp mig den här gången.
Låtsas att jag är en kartong, okej?
Berätta inte för nån att du såg mig.
Okej?
Sluta. Ut med dig.
-Ut, sa jag. -Jag tror dig inte.
Vill du ha bevis?
-Titta på henne. -Hallå.
Sluta med det där!
-Det räcker! -Så pinsamt.
Ett, två!
Vad gör väskan här mitt på vägen?
-Seung-hyo. -Mamma.
Ge mig en kram.
Herregud.
-Det var länge sen, Seung-hyo. -Du är här.
-Du är lika stilig som alltid. -Ja.
Jag är In-suk. Minns du mig?
Självklart. Hur är det?
Herregud!
-Hej. -Vad gör du här?
-Hej. -Hej.
-Varför är du inte på fiket? -Va?
Vart smyger du iväg?
Varför skulle jag smyga?
Är det så man pratar med sin älskade man?
Vill du försöka igen?
Jag gick till marknaden.
Seung-hyo! Här, ta en.
-Tack. -Kul att se dig.
Tack.
Du borde ha ringt och sagt att du skulle komma hem.
Jag kom för att ta emot möbler i dag.
-Förlåt att jag inte sa nåt. -Jaha.
Jag förstår.
Din firma öppnar nästa vecka.
Jag har bjudit in många gäster till öppningsfesten.
-Angående det… -Så den här byggnaden
är ditt nya kontor?
-Ja. -Imponerande, Seung-hyo.
-Tack. -Seung-hyo.
-Är det din väska? -Va? Nej.
-Jaså? -Stod den här precis här?
-Vi borde ta den till polisen. -Ja.
-Vi gör det. -Låt mig se.
Det står nåt här.
Det är på engelska.
Vänta. Den är min.
Den är definitivt min.
Seung-hyo har samma smak som jag.
-Jag antar det. -Rosa är en mansfärg.
-Ja. -Du borde ta bättre hand om den.
Tänk om du tappar den? Varsågod.
Jag gör det.
Seung-hyo.
Åt du bönorna jag skickade?
-Har du ätit upp allihop? -Inte än.
Jag har varit för upptagen för att äta hemma.
Du måste ha hälsosammare matvanor!
Ska jag komma och kolla ditt kylskåp?
Förlåt. Du får ett äpple som ursäkt.
En ursäkt?
Jag äter bara bönor från och med i dag.
Varför vaktar du kartongen? Vad är det i den?
Jag vet inte.
Det kan väl inte vara en person?
Döljer du nåt värdefullt?
Självklart inte.
Den har inget av värde.
Jag ska kasta den.
Jaså? Då kastar vi den åt dig.
-Älskling. -Ja, jag kan bära den.
Man kan få pengar för en sån här kartong.
Vänta.
Nu när jag tänker efter behöver jag den för att lägga skräp i.
Jag kastar den sen.
Det kanske finns nåt av värde trots allt.
-Jaså? -Okej.
Säg till när du tänker kasta den.
Okej.
Seung-hyo.
Glöm inte bönorna.
Visst, frun.
Du får bli bättre på det.
Nu går vi.
-Hej då! -Hej då!
-Hej då. -Ha en bra dag!
Jag ska också gå, Seung-hyo.
Okej. Hej då.
-Vi ses senare. -Ja.
Hej då.
Är alla borta?
Jag kommer ut.
Släpp ut mig.
Varför gömmer du dig för din mamma?
Släpp ut mig! Jag kvävs.
Det är bara så konstigt.
Jag trodde att du skulle vara i USA.
Har du hamnat i trubbel?
Jag har andra sätt att ta mig ut.
Herregud.
Slog du sönder kartongen?
Jag kan slå dig också.
Moster Mi-suk!
Jag skojade bara.
Jag ska göra slut på dig!
Säger man så till sin räddare.
Så det här är ditt nya kontor?
Det suger.
-Men det är fullt av stålar. -Okej…
Då kan du väl rädda mig en gång till?
Va?
Får jag låna toaletten?
Markera den inte som ditt territorium.
Du får inte gå in där!
Herregud.
Gå rakt fram och sväng vänster där. Det är ytterdörren.
Hej då.
Det är faktiskt inte så illa.
Följ den rekommenderade vägen.
Vad är det här?
Kvarnstenar?
De är språngbrädor.
Håll dina smutsiga händer borta från dem!
Gör du det här med flit?
Har det här stället dålig feng shui?
Eller för du otur med dig?
Du vet väl att du är ganska elak?
Du vet inte att du är omogen, va?
Jag gillar inte det här.
Du var åtminstone söt när du var liten.
Du var inte ens söt när du var liten.
Din lilla…
Titta här.
Du slåss direkt.
Du är närmare ett odjur än en människa.
Din fästman är ett helgon.
Va?
Mi-suk visade bröllopsinbjudan.
Hon erbjöd sig att köpa min flygbiljett,
men jag är nog för upptagen för att komma.
Grattis till bröllopet.
Tack.
Förresten, var är ditt kontor?
Ska du inte gå?
Där borta, va?
Snälla, gå bara!
Gå bara, snälla. Varför går du upp?
Kom igen! Ut därifrån.
Varför kom du in hit?
Ditt kontor är enormt.
Gå hem bara, okej?
Vilket imponerande tak.
Så du har ögon trots allt.
Jag tänkte på Goguryeos takmålningar.
Du menar som Tvillingkolumngraven eller Dansarnas grav?
Precis.
Ett tak med trianglar i hörnen.
Den vanligaste typen från den tiden.
Med principen
"himlen är rund och jorden är fyrkantig."
Med andra ord
designade du ditt kontor som en grav. Vilken knäppis.
Va? "Knäppis"?
Visst.
Självklart förstår inte nån som du min konst
som omtolkar våra förfäders tidlösa visdom
med moderna sinnen…
För Guds skull.
Mår du bra?
Ser det ut så?
Tänk att du kröp ut själv.
Jag har ett starkt band till livet.
Vad var det som föll?
Så tung!
Trodde du att den skulle vara fjäderlätt?
Gjorde du dig illa?
Låt mig se.
Vad gör du?
Har du ögon i nacken?
Om du inte har det, stå still.
Jag visste det.
Jag gör alltid illa mig när jag är med dig.
Var tyst och stilla.
Det är helt okej. Inget att oroa sig för.
Men det kan bli ett blåmärke…
Vad sa du? Säg det igen!
Sluta!
Nej!
Släpp mig!
Du har kvar ärret.
Jag sa ju det.
Min kropp är blåslagen och mörbultad efter allt du utsatte mig för.
Du överdriver.
Jag förväntar mig ingen ursäkt.
Jag vill bara att du går nu. Snälla.
Jag ville inte heller tillbringa min första dag här med dig.
-Men nåt oväntat hände… -Seok-ryu.
Jag bryr mig inte om vad du gjorde eller inte gjorde.
Jag förstår.
Förlåt att jag besvärade dig.
Men jag vet en sak.
Om jag känner Mi-suk rätt hjälper det inte att skjuta upp det.
Det kommer att eskalera ju längre du skjuter upp det.
Du kan få 24 timmars tystnad för nåt
som kunde ha lösts på 30 minuter.
Så sluta söla och få det överstökat.
Du är så irriterande när du har rätt.
Du är så patetisk när du hamnar i trubbel.
Det är allt.
Låt mig slå dig en gång.
Jag tror
att den kostade 17 miljoner won.
Inte 1 700 won?
En vän som är designer gav den till mig.
Om den är trasig blir du skyldig mig…
Låt mig se.
Den är inte trasig.
Vilken dyr metallbit.
Titta. Nu glänser den mer.
Så glänsande.
Den är okej, eller hur?
Den är så gott som ny.
Jag lägger tillbaka den försiktigt.
Bry dig inte om det.
Så där, klart! Den är finare än innan.
-Gå bara. -Den ser perfekt ut.
HYEREUNGS LARMCENTRAL
Hej.
Hur kunde du ringa tillbaka när jag hade gått hem för dagen?
Det är inte ens mitt team.
Jag hade inget val.
Nykomlingen blev åksjuk.
Jag sa ju att kapten Song borde köra långsammare.
Du är den enda som står ut med att vara i bilen med honom.
Vem hade trott att
det viktiga som sjukvårdare är att inte bli åksjuk?
Jag går nu.
Larmcentralen.
AMBULANS
Herrn.
Jag är sjukvårdare.
Är du okej?
Hör du mig?
Va? Vem ringde larmcentralen?
Vem var det?
Herregud.
Vi fick ett samtal om att du kollapsade med ett sår i pannan.
Vi tar dig till sjukhuset.
Hur skadade du dig?
Jag föll från en stol.
Det är okej. Jag behöver ingen läkare.
Jo, det gör du.
Det kan vara ytligt,
men vi kan inte utesluta hjärnskakning.
Du borde undersökas.
Försvinn.
Försvinn, sa jag.
Jag är hungrig. När kommer min mamma?
-För Guds skull. -Herrn.
Herrn.
Har du diabetes?
Du har druckit för mycket.
Jag sa åt dig att dra.
Försiktigt.
Kom igen, Jung. Vi ringer polisen.
-Låt mig kolla blodsockernivån. -Du din…
Nej, sa jag!
Jag åker inte till sjukhuset!
Sluta störa mig och försvinn!
Svär inte åt mig.
Ser du kameran jag har på mig?
Jag måste filma ditt ansikte om du fortsätter bete dig så här.
Jag sa åt dig att försvinna och sluta störa mig.
Varför filmar du mig?
Vem tror du att du är som gör så?
Backa, Mo-eum.
Herrn.
Ställ ner flaskan, tack.
Och vem fan är du?
En civilperson.
Håll er utanför det här, allihop.
Vi tar hand om det.
Jag ville hjälpa till. Situationen såg farlig ut.
Varför? För att jag är kvinna?
Nej.
Jag har rött bälte i taekwondo.
-Va? -Förlåt, herrn!
Vänta!
Vad är det med honom?
Vad i…
Jag har svart bälte.
Kan du behandla honom?
Är du okej, herrn?
Kära nån.
Va?
Låt mig ta blodprov.
Okej.
Det kommer att svida.
-Okej. -Ge mig din hand.
Varför drack du så mycket?
Den låter så mycket. Gå inte så nära mig.
Det är du som följer efter mig.
Tror du att jag förföljer dig?
Du kanske har glömt,
men våra föräldrar är grannar.
Jag ska bara hem.
Ta en annan väg. Kom igen.
Den här är snabbast.
För Guds skull.
Är du sugen på friterad kyckling nu?
SVÄRFÖRÄLDRARNAS KYCKLING
Jag tycker synd om dig. Det gör jag verkligen.
Tror du att jag kan be att få låna hjälmen där?
Tror du att de lånar ut den till mig?
Va?
Jag behöver skydd från mamma.
Hon krossar min knopp.
Du kunde ha valt ett mer normalt ord som "huvud" eller "skalle".
Det finns väl inga hjälmbutiker i närheten?
Galningen menar allvar.
Vad gör du?
Vad gör du mitt på gatan?
Håll den här.
Hördu.
Du gör mig galen.
Jag underskattade dig.
Du är galen.
Du ser ut som en blåsfisk.
Det är naturligt att blåsa upp kroppen
när man står inför stor fara.
Kom igen, slå mig.
Vad säger du?
Slå mig bara. Jag måste se om jag är skyddad nog.
Varför köpte du inte en skottsäker väst i USA?
Det borde jag ha gjort.
Ska jag åka tillbaka och köpa en?
Med tanke på tiden och pengarna,
få det bara överstökat nu.
Vill du tillbringa natten med mig?
Vad fan pratar du om?
Stanna hos mig.
Sluta larva dig.
Jag ber inte om mycket. Stanna hos mig, okej?
Stick! Du skrämmer mig.
Det är jag som är rädd.
Jag har klantat mig, Seung-hyo.
Jag kom hem för att berätta för mamma och få det överstökat,
men nu klarar jag inte av att träffa henne.
Vad är det? Vad har du gjort?
Jag måste veta vad det är
om jag ska hjälpa dig besluta vad du ska göra åt det.
Jo…
Saken är den…
…att jag…
…ställde in det.
Va?
Jag ska
inte gifta mig.
Kan du prata högre?
Jag sa att jag bröt förlovningen!
Moster Mi-suk.
Du kan inte lura mig två gånger med det tricket.
Vad sa du?
Seok-ryu.
Vad sa du? Säg det igen.
Mamma.
Jag måste ha hört fel, eller hur?
Ja.
Mamma!
-Kära nån. -Hur har du haft det?
Du måste vara förvånad att se mig så plötsligt.
Du är så vacker.
Jag är förvirrad på grund av jetlagen.
Jag är tillbaka i Korea…
Ja?
…för att…
…berätta att jag bröt förlovningen.
Herregud!
-Pappa! -Geun-sik!
Pappa!
Ur vägen.
Han måste ha fått en chock.
Herregud!
Är du okej, Geun-sik?
Bara en mardröm.
-Jag trodde att Seok-ryu sa… -Är du okej?
Seok-ryu!
Var det ingen dröm?
Nej, det måste vara en dröm! En mardröm!
Seok-ryu.
Vad sa du? Vad gjorde du?
Jag bröt min förlovning.
Jag ställde in allt.
Alla i USA vet redan.
Du är galen.
Du är helt galen.
Jag mår bra.
Hur kan du kalla din egen dotter galen?
Jag säger som det är!
Bara en galning skulle göra nåt sånt en månad före bröllopet!
Kom hit.
Moster Mi-suk!
Använd ord, tack.
-Inget våld. -Just det, mamma. Lyssna på mig.
Det finns ett talesätt i USA.
"Det finns tre sorters människor som gifter sig.
De dumma, de fattiga och masochisterna."
Du, din… Kom hit.
Vänta, jag är inte klar.
Jag har en sak till att säga.
Det finns ett annat talesätt.
"Äktenskap är att lämna en festival innan den börjar."
Är du galen?
Vad i hela friden hände?
Du lät så lycklig
-sist vi pratade! -Sluta.
Säg inte att min son…
Nej, han är inte min svärson längre.
Ställde idioten Song Hyeon-jun in det?
Den skithögen!
Älskling, köp två flygbiljetter åt oss direkt.
-Okej. -Jag ska slita honom i stycken!
Det är inte hans fel.
Har du ingen stolthet?
Försvarar du honom?
Det var inte hans fel. Det var mitt.
Det är helt ologiskt.
Vad kan du ha…
Var du…
…otrogen mot honom?
Herregud.
Kära nån.
Ta det lugnt.
Hördu.
Andas in djupt.
Du kan börja hyperventilera.
Jag behöver HLR.
Din galna snorunge!
Du är otrolig!
-Inte ens jag har varit otrogen… -Mi-suk!
…med en patetisk make som han!
Hur kunde du göra nåt så otänkbart?
Nu räcker det! Jag ska göra slut på dig!
-Moster Mi-suk! -Du behöver inte prata med mig så där.
Vill du att din dotter ska dö före sina föräldrar?
-Hördu. -Nu då?
Som om du är en bra dotter nu!
-Mi-suk. Sluta! -Vänta!
-Vi pratar om det lugnt och fint. -Just det!
Låt oss vara lugna nu. Du är för våldsam.
Och jag är vuxen.
Du kan inte straffa mig så där längre!
Jag behandlar dig som en vuxen när du blir det!
Kom hit, din snorunge!
-Moster Mi-suk! -Vad gör du?
Sluta slå mig och slå henne istället!
Just det!
Varför slår du min son?
Han tar alla smällar för din dotters skull!
Han är så grym och hänsynslös.
Han fick mig att göra armhävningar.
-Kom hit, din snorunge! -Hördu!
Vad är det för oväsen?
-Du borde gå. -Är det slagsmål?
Varför kallar du mig "snorunge" istället för namnet du gav mig?
Är det ett problem?
Ska jag kalla dig "skithög" istället?
-Jag föredrar nog "snorunge". -Hördu…
Driver du med mig?
Moster Mi-suk! Sluta!
Slå mig inte där!
Hallå!
Försöker du kastrera min son?
Jag har fått nog.
Släpp mig! Sluta!
-Älskling. -Ur vägen!
Gör det inte.
Farbror Geun-sik.
Älskling, snälla!
Sluta slå henne, okej?
Du har inte ens hört Seok-ryus sida av historien än.
Hon skulle inte göra nåt sånt utan anledning!
Pappa.
Min dotter.
Det är okej.
Hon uppfostrade sig själv utan vår hjälp!
Hon måste ha haft en anledning att göra det hon gjorde!
Okej, berätta.
Låt höra.
Slutar du slå mig om jag berättar?
Okej.
Lyssnar du verkligen på allt jag har att säga?
Ja.
Jag lyssnar.
Är du säker?
-Jag sa ja. -Hon sa ja.
Mamma.
Jag sa upp mig från jobbet också.
Jag är arbetslös nu.
Inte en chans.
Så du är… Vad?
-Pappa! -Geun-sik!
Mår han bra?
Dong-jin!
-Vad är det? -Jag är bara så…
Din lilla…
Din hopplösa snorunge!
Du sa upp dig…
…utöver allt det där?
Du är galen!
-Herregud, Mi-suk! -Kom hit!
Seok-ryu!
-Du skulle ju lyssna! -Du slår Seung-hyo!
-Du slår min son! -Det här är löjligt!
-Du jobbade så hårt för att nå dit! -Sluta!
-Ett bra jobb! -Sluta!
-Varför slutade du? -Hallå!
-Din lilla snorunge! -Sluta.
-Otroligt. -Det gör ont!
Är du vid dina sinnens fulla bruk?
-Vi måste springa! -Stanna där!
-Hallå! -Jag är inte klar med dig!
Varför tog du med mig?
Jag behöver inte springa!
Jag räddade dig från att bli sönderslagen.
Du är enda anledningen till att jag blev slagen med purjolök!
Vad är din plan nu?
Se det som att leka kull.
-Stanna där! -Vi är döda om vi åker fast.
Hallå!
Jag räknar till tio!
Ett, två, tre, fyra,
fem, sex, sju, åtta,
nio, tio!
Vi dör om vi åker fast, okej?
Kom tillbaka!
Stanna där, Bae Seok-ryu!
Hallå!
Den snorungen. Kom tillbaka!
Hallå.
Hon skulle väl inte följa efter oss hit?
Vi skakade av oss henne för länge sen.
Varför sa du inget då? Vi kunde ha slutat springa.
Varför sprang vi ända hit?
Jag är helt slut!
Slå mig inte så där.
Du tog tag i min hand först.
Hördu.
Köp nåt att dricka.
Är du galen?
Butiken är där nere!
Jag är så törstig att jag kanske spyr.
Svälj din saliv.
Din hjärtlösa idiot.
Jag är utmattad.
Du borde träna mer om du blir utmattad av det där.
Prova att sitta framför en dator i tio år
och se om din kropp klarar sig oskadd.
Det är bara en ursäkt. Du kunde ha tränat mer.
Det är så varmt.
Varför är det helt vindstilla?
Kom hit en stund.
Vad är det nu? Vad gör du?
Stå här.
Tänker du använda mig som mänsklig sköld igen?
Du är mitt omklädningsrum nu.
Göm mig medan jag tar av de här.
Varför gör du så här mot mig?
Herregud.
Hur många lager hade du på dig? Är du en rysk docka eller nåt?
Vad är det?
Du vet, en sån där ryska leksak med dockor inuti dockor.
Ser jag ut som en docka?
Mer som en träskalle.
Jag ska göra slut på dig.
Gör bara klart.
Du slipper undan för så många saker i dag.
Får jag vända mig om?
Jag vänder mig om.
Varför svarade du inte?
Jag borde ha lyssnat på dig.
Nu pratar inte mamma med mig på en hel dag.
Jag skulle säga två dagar.
Det suger.
Jag borde ha tittat närmare på mammas ansikte.
Jag har saknat henne.
Du borde ha varit ärlig.
Varför sa du att du var otrogen?
Tror du inte
att jag var otrogen?
Varför inte?
Jag kanske är en oemotståndlig femme fatale.
-Du? -Hördu.
Döm inte hunden efter håren.
Sanningen är…
…att jag döljer nåt stort.
Fortsätt dölja det då.
Du är så irriterande.
Okej, jag bryr mig inte.
Du kan ändå inte gissa.
Det påverkar mig inte alls. Jag mår bra.
Du verkar inte må bra.
Du tog två stora livsbeslut samtidigt.
Bara en docka skulle vara oskadd av det.
Så du tycker verkligen att jag är en docka?
Kanske en satanisk docka.
Tyst med dig.
Jag bara…
…kände att mitt liv kändes överhettat.
Du vet hur hårt jag har jobbat.
Jag studerade i Korea,
sen åkte jag plötsligt till USA
och anpassade mig där.
Sen skaffade jag jobb
och förlovade mig.
Att köra hårt hela tiden…
…överbelastade min processor.
Skärmen blev tom,
och allt slutade fungera.
Så jag hade inget val,
förutom att starta om.
Det var min ursäkt för att säga upp mig och bryta förlovningen.
Det var modigt av dig.
Det var det.
Jag var tvungen att komma tillbaka innan mitt mod tog slut
och min beslutsamhet försvann.
Ursäkta mig. Kan du ta en bild på oss?
-Visst. -Tack.
Där borta.
-På tre. -Okej.
Ett, två, tre.
En liggande också.
Okej.
Ett, två, tre.
-Här. -Tack.
Tack.
Vill ni också ha en bild?
-Nej. -Nej.
Det var som inrepeterat.
Ni är helt synkade.
Ni måste ha dejtat länge för att bli så.
-Nej, vi… -Nej, vi…
Hur känner ni varandra, då?
Han är min mors väns barn.
Hon är min mors väns barn.
-Hej då. -Tack.
Det är Dong-jin.
Vänta!
Hallå?
Mamma vill att Seok-ryu kommer hem. Hon ska inte slå henne mer.
Hon har slut på energi.
Jaså? Okej.
Vad sa han?
Din mamma har lugnat sig
och vill få hem dig.
-Du ljuger. -Nej.
Hon kommer inte att vara våldsam längre
och vill lösa det här fredligt.
Och jag säger att jag inte tror henne.
Du såg hur hon bröt sitt löfte om att lyssna.
Hon kommer bara att slå mig igen.
Nejdå. Hon har svaga axlar och handleder.
Hon såg frisk ut förut när hon höll på.
Jag kan följa med om du vill.
Varför är du plötsligt snäll?
Moster Mi-suk gillar mig mer än dig.
Det är så irriterande att jag inte kan förneka det.
Vänta!
Herregud.
Bra jobbat i dag.
Kan du ge det här till patienten
som kom in med mig tidigare?
Tack. Vi ses i morgon.
Ursäkta mig.
Åh, hej.
Hur är det med handen?
Den är okej.
Förlåt.
Jag borde inte ha lagt mig i.
Det är lugnt.
Du såg lite dum ut, men jag är svag för vänlighet.
Hej då.
-Ursäkta mig. -Vad är det nu?
Får jag fråga vad du heter?
Jag har varit sjukvårdare i sex år.
Av alla som har bett om namn och nummer för att tacka mig,
har ingen kontaktat mig.
Jag ska göra det.
Men jag säger inget.
-Hej då! -Vänta!
JESEUNGS UNIVERSITETSSJUKHUS
Varsågod.
Vad är det här?
Sjukvårdaren som tog hit dig sa åt mig att ge dig det här.
Det är glukosgodis.
Ta dem om du blir yr av lågt blodsocker.
Sluta dricka alkohol, okej?
Ring larmcentralen om du behöver hjälp.
CHUNGWOOS DAGBLAD
Och jag…
Jag är svag för rörande historier.
Vänta lite.
Ge mig en minut.
Jag är inte förberedd än.
Det blir du aldrig.
Vänta!
Vem är det?
Det är jag, Mi-suk. Jag har Seok-ryu med mig.
Okej. Kom in.
Ser du?
Du går in först.
Jag tror att hon gråter.
Mamma.
Gråter du?
Förlåt, mamma.
Gråt inte.
Kom hit.
Vi avslutar det här.
Spring!
Vad gör du?
Jag tog med henne till dig,
så gör vad du vill med henne.
Hallå! Den lilla… Öppna!
Öppna!
Kom igen, öppna dörren.
Jag borde ha vetat att du skulle förråda mig! Imorgon är du dödens!
I morgon?
Tror du att du lever i morgon?
Mamma.
Lyssna på mig.
-Kom in. -Att bli arg är dåligt för hälsan.
Okej, visst! Mamma!
-Kom hit. -Mamma!
Säg som det är! Vad hände?
Berätta bara!
Är det sant att du inte kan koreanska?
Det är för att han föddes utomlands.
Säg nåt på ett annat språk.
Kom igen!
Han kan tydligen ingenting.
Är du dum?
Hallå!
Det är Bae Seok-ryu.
Hon dödar dig om du retar den här idioten.
Vad sa du?
Säg det igen.
Jag dödar dig om du bråkar med min bebis igen!
Nu när hon är tillbaka blir det kaotiskt igen.
Du har redan slagit mig där! Slå mig nån annanstans!
Gör det ont? Då vet du hur jag känner!
Du fyller snart 60.
Borde du inte vara mer överseende?
Lyssna på mig, snälla!
Det gör ont!
COMEBACK
COME BACK HOME
LOVE NEXT DOOR
Jag uppfostrade Seung-hyo.
Lita inte på henne. Allt hon säger är lögn.
Den här tjejen var
den första galningen jag träffade i mitt liv.
Tänk att den kräsna lilla ungen blev en så framgångsrik man.
Jag är stolt över dig.
Seok-ryu.
Vad gör du här?
Du vill inte ha mig här, va?
Du ville inte att jag skulle återvända.
Du gjorde dig av med mitt rum.
Jag vred tillbaka tiden,
återskapade ditt pinsamma förflutna.
Undertexter: Louise Arnesson