LJUBAV U SUSJEDSTVU
ŽELIŠ LI CARSKO MESO?
Zašto sam ovdje?
Što misliš? Čistiš roštilje.
Pobrini se da budeš temeljit.
Pogledaj, ovo uopće nije čisto.
Ne vjerujem da sam vjerovao luđakinji
kada je rekla da će me izvesti na lijepo mjesto.
Ovdje jest lijepo.
Možeš vježbati i osjećati miris mesa.
Pečeni svinjski obrazi, vrat
i carsko meso.
Da bar proizvode parfeme tog mirisa.
Jesi li optimistična ili luda?
Optimistično luda?
Shvaćam.
Teško je, zar ne?
Ipak,
u vrijeme večere je još gore.
Sretno.
Čekaj, odlaziš? Zbilja?
-Pusti me. -Nema šanse.
Preko mene mrtve.
Odmah me pusti.
Ne, ne mogu! Neću te pustiti!
-Pusti me. -Ne.
Danas smo u istom čamcu!
Prestani me držati za hlače!
Onda prestani pokušavati otići.
Hoću, samo mi pusti hlače!
-Obećavaš li? -Da. Samo me pusti.
Ajme.
Pogledaj se. Već trošiš svoju malu zaradu.
Nikada nemaš novaca jer kupuješ gluposti.
Hej.
Izađimo ovaj vikend.
Što je sada?
Honorarni posao čišćenja leševa?
To je dobro plaćeno.
-Zašto se prije nisam toga sjetila? -Što?
Gdje mogu dobiti taj posao?
-Nisam ovo očekivao. -Ti si genije!
Čemu zarađivati ako ćeš trošiti?
Kako bih trošila, naravno!
Što je ovo?
Imala sam pravo!
Znala sam da ćeš ga odmah naći ako ga sakrijem ovdje.
Ovo je od pravog zlata, dobro?
Nemoj to nikomu dati.
Prekrasan je.
EPIZODA 2: MRŽNJA
Idemo dalje s vijestima.
Mnogima će ovo biti uzbudljivo.
Ovaj tjedan očekuje se spektakularan kozmički događaj,
kiša meteora.
Mjesec polako nestaje
te će njegovo svjetlo minimalno utjecati na vidljivost meteora.
No upozoravamo
da bi kiša mogla utjecati na vidljivost meteora.
Dođi jesti.
-Ako vrijeme bude dobro… -Dobro.
Trebam li…
probuditi Seok-ryu?
Ili da je pustim da spava?
Hej.
Dobro jutro.
Jesi li se naspavala?
Spavala sam kao beba.
Što je ovo?
Mama, skuhala si varivo gochujang?
Ovaj miris podsjeća me da sam zbilja kod kuće.
Zar ne? Tvoja mama radi najbolje varivo gochujang.
Izvoli.
Zašto su samo tri porcije?
Gdje je moja zdjelica riže, mama?
Dušo.
Mama.
Shvaćam. Pretvara se da ne postojim.
U redu je. Mogu si sama uzeti.
Da, pametno.
I ovako je mršava. Trebaš je bar hraniti…
Posljednji put te pitam.
Jesi li zbilja mislila sve što si rekla
sinoć?
Reci mi istinu.
Kako god to sagledala,
ne vjerujem da bi ga prevarila. Nisi takva.
Kako bi ti to znala?
Možda u meni leži zavodnica.
Ti malo…
Znam da se nekada čudno ponašaš,
ali ne na taj način.
Imaš granice koje ne bi prešla.
Da. Nastavila si ići u školu čak i nakon što si pobjegla od kuće.
Sigurno imaš dobar razlog zašto si raskinula zaruke
i dala otkaz.
Reci mi koji je.
Dosadilo mi je.
Što?
Predugo sam radila u istoj tvrtki.
Dosadilo mi je.
I onda sam pomislila,
„Neće li mi i brak dosaditi?”
Zato sam sve otkazala.
-Hej… -Ti to ozbiljno?
Što sada planiraš?
Ne bi napravila takvu strku da nemaš plan, zar ne?
-Naravno da ne. -Naravno da ima plan!
-Posljednje slovo tvoje osobnosti je… -J.
Reci mi što ćeš sada raditi.
Prvo…
-Idem spavati. -Što?
-Ide spavati. -Isključit ću budilicu.
I spavati koliko želim.
Želim jesti puno dobre korejske hrane.
Ti…
I nakon toga?
Nakon toga…
Neko vrijeme ne želim ništa raditi.
To ti je plan?
Da.
Želim biti sretno nezaposlena.
Ne miješaj se!
-Nisi se šalila? -Da.
Zbilja se nisam šalila.
Nećeš jesti.
Nemaš pravo jesti.
Tako si stroga.
Tako ste glasni.
-Probudili ste me. -Ti malo… Budi se ranije.
Jesi li pračovjek? Odjeni nešto.
Ovo tijelo treba pokazivati, a ne skrivati.
Pojedi doručak.
Netko je ovdje.
-Ti idi. Ja sam starija. -Vidi tko je.
Tko je?
-Seung-hyo. -Je li?
Pa otvori mu!
I Mo-eum je ovdje.
-Dirnuta sam. -Odjeni se, Dong-jine.
-Tako je. -Dobro.
Pokrij se.
Zdravo.
Kako si, teto?
-Dobro došli. -Dobro jutro.
-Što je ovo? -Jutro.
Pogledaj gore.
-Isplazi jezik. -Mo-eum.
Temperatura i tlak su normalni.
Još išta?
Jesi li se brinula da sam je nasmrt prebila?
Skoro si joj slomila nogu kad je bila pobjegla od kuće.
I trebala sam.
-Hajde. -Jesi li išta odspavala?
Što misliš?
Naravno da nisi.
Donio sam tvoju omiljenu kašu od bundeve.
Samo ti misliš na mene.
A ja, Seung-hyo? Jučer sam se onesvijestio.
Nemojte samo stajati.
Vas dvoje niste doručkovali, zar ne?
Ja nisam.
Ja jesam, ali uvijek mogu jesti.
Hej, tu ja sjedim.
Zbilja velikodušni domaćini.
Izgladnjuju kćer da nahrane goste.
-Jedite. Ima još. -Dobro.
Dajte mi zdjelice.
-Varivo je hladno. -U redu je.
-Hvala. -Nema na čemu.
-Tako je. Dijelite. -Hvala.
Hvala na obroku.
Moramo razgovarati.
Ne, ne moramo. Došao sam vidjeti tetu Mi-suk.
Dođi doručkovati, Dong-jine!
Ne poslužujem dvaput.
Neću jesti.
Zločin je jesti ugljikohidrate, a jesti sol je kazna.
Ne smiju me namamiti.
Kakve gluposti.
Gledaj, idiote. Tofu, kimchi, povrće i meso.
-Nema zdravijeg od toga. -Izvoli, dušo.
Hvala.
Trebao bi to znati ako ćeš biti trener.
Nemoj me živcirati.
Zato nikako da položiš ispit.
Ti ćeš mi reći, nezaposlena napasti.
-Molim? -Eto njih opet.
Jesi li me nazvao napasti?
Oprosti što sam te uvrijedio, sestro napasti.
Jesi li me zgrabio za punđu?
Pusti me.
Ne može. Prvo ti mene pusti, napasti jedna.
Pusti me ili…
Kamo ideš, mama?
Taj siledžija mi je iščupao kosu.
Kamo ide, tata?
Uskoro ćeš saznati.
Pet,
četiri,
tri,
dva,
jedan.
To dolazi iz našeg podruma?
Da.
U našem podrumu živi legendarna bubnjarka.
Pojavljuje se samo kada je jako ljuta.
Jesu li to bubnjevi
koje si dobio u srednjoj kad si htio biti glazbenik?
Mama je tako talentirana.
Dobro joj ide sve što treba udarati.
Istina.
-Zbilja je dobra. -Da.
Poput Ringa Starra.
Vješto udara bubnjeve kao što udara i ljude.
Hajde, reci mi više.
Što se dogodilo?
Zašto si dala otkaz i raskinula zaruke?
Stavljaš mi sol na ranu.
Nije li ti posao da spašavaš ljude?
Moraš mi reći kako bih ti mogla pomoći.
Zašto si to učinila? Tko je kriv?
Tko, što, kada, gdje, zašto i kako?
Je li ti moja mama rekla da me pitaš?
Da. U ostavi.
Opraštam ti jer si iskrena.
Nema nimalo smisla.
Perfekcionist poput tebe ne bi to učinio.
Perfekcionist?
-Ja? -Da.
Ne poznajem nikoga drugoga tko je tako marljiv.
Natjecateljski duh, borbenost, motivacija,
postignuće, pedantnost i ustrajnost.
Mislim da imaš sve.
Da? Previše mi laskaš.
To nije kompliment.
Opsjednuta si uspjehom,
neurotična oko toga što drugi misle…
-I previše ambiciozna… -Hej!
To je istina.
Zašto bi netko poput tebe
odustao od svega i vratio se ovamo?
Svašta se dogodi, dobro?
Naravno.
Nekomu drugome možda.
Ali ne tebi.
Hajde.
Reci istinu.
-Hajde. -Pet minuta do devet.
Reci mi. Što?
Kasniš.
-Idi. -Kvragu.
-Nisam završila s tobom. -Bok.
Vidimo se.
Nastaviš li tako ljenčariti,
ići ćeš u pakao za lijene.
Nije me briga. Sada sam u raju.
Ako je raj ovakav, ne želim tamo.
Kako spavaš ovdje?
Dođi ovamo, Choisseung.
-Zašto? -Moram nešto reći.
Prvo ustani.
Samo dođi ovamo!
-Ne želim. -Hajde!
Važno je! Hajde, požuri se!
Prestani se bacakati, luđakinjo.
Što je sada?
Priđi bliže.
-Ajme. -Hej.
Želiš li znati nešto kul?
Izdajice.
Kako si me samo tako doveo mami?
Danas ću te ubiti.
Učinio sam to za tebe.
Za mene?
Zbilja?
George Orwell jednom je rekao,
„Rat je najbrže okončati ako ga izgubiš.”
Bae Seok-ryu jednom je rekla,
„Izdajice se kažnjava smrću.”
Ne mogu disati. Teto Mi-suk!
Što se događa?
-Eto ti, kretenu. -Derište! Što to radiš?
-Boli. -Zaboga.
Jesi li dobro, Seung-hyo?
-Teto. -Luda si!
Pokušala me ubiti.
Zlato moje.
-Jesi li ozlijeđen? -Dobro sam.
Maziš ga kao da je tvoj sin.
Da je bar tako!
Da? Zašto me onda ne zamijeniš za njega?
Dobra ideja. Da odsad budem tvoj sin, teto Mi-suk?
Može. Ali što je s poslom?
Moram ići.
Boli.
Hej, ustani.
Ne moraš me udarati.
Budi zahvalna što te nisam nasmrt pregazila!
Zlobna si prema meni, mama.
Šuti.
Ustani i odnesi ove rižine kolačiće u Seung-hyoov ured.
Neka si ih sam nosi!
-Kolačiće? -Da.
Naručila sam ih za tebe.
Podijeli ih svima u susjedstvu.
Tako se dobro brineš o meni. Hvala.
Kako dirljivo.
Samo što nisam zaplakala.
Ustani!
Tako je zgodan.
Na-yun!
Klijent iz Buryeong-donga želi premjestiti prozore?
Da. Prvo je htio da budu na istočnoj strani, prema jutarnjem suncu.
No sada želi gledati zalazak sunca.
Zašto se stalno predomišlja?
Već smo počeli graditi!
Hej, pozvao sam te da središ stolove,
a ti sređuješ Seung-hyoove fotografije.
-Myeong-u. -Hej.
Klijent iz Buryeong-donga?
Rekao je…
Je li ona nova klijentica?
-Zdravo, dobro došli. -Zdravo.
Što je ovo?
Oprostite.
Morat ćete pričekati jer Seung-hyo telefonira.
Bez brige. Došla sam samo dostaviti rižine kolačiće.
Čak ste nam i kolačiće donijeli. Moramo vas bar počastiti čajem.
Moja mama ih šalje. Ja ih samo dostavljam.
Čekaj, jesi li ti…
prijateljica iz djetinjstva o kojoj mi je Seung-hyo pričao?
Da, jesam. Poznajemo li se?
Naravno! Drago mi je što se konačno upoznajemo.
-Tako je. Sljedeći utorak… -Da?
…imamo zabavu za otvorenje.
Trebaš doći.
Dobro.
Posluži se.
Dakle, već dugo poznaješ Seung-hyoa?
Može se reći od pamtivijeka.
Molim te, reci mi.
Želim znati sve kronološki.
-Pa, da vidimo. -Nemoj.
Potrajat će.
Znaš da je rođen u Francuskoj, zar ne?
Da.
Sve je počelo 1995.
Ljetnog dana
kada je pijesak igrališta bio užaren poput ugljena.
-Bonjour. -Seung-hyo.
Bio je to dan kao svaki drugi. Vratila sam se kući nakon igre
i ugledala dječaka kako stoji pred kućom.
To je bio Seung-hyo.
-Budite dobri, može? -Dobro.
Pozdravi je, Seung-hyo.
Bok. Kako se zoveš?
Bio je jako nizak i nije znao ni riječi korejskog.
Samo se skrivao iza majke.
Tada sam shvatila.
Pozdravi.
Moram pomoći tom slabašnom dječaku.
Prepuštam ga tebi.
Nemoj se ništa brinuti.
Teta Hye-suk ostavila je Seung-hyoa kod nas
kada je radila za Ministarstvo vanjskih poslova
jer je moja mama…
-…nekoć bila radila kao dadilja. -Dobro došao.
Jako si sladak.
-Baš je slatka. -Derište malo.
Tada sam se počela brinuti o njemu.
Želi li moja beba biti kralj ili princ?
Ne, čekaj.
Trebao bi biti princeza.
Ovo je tvoj dvorac.
Uključila sam ga u kreativne igre.
Ogroman je, zar ne?
Moraš li piškiti, bebo?
Štitila sam njegovo dostojanstvo i brinula se o njegovoj higijeni.
Od ovoga ćeš više rasti.
Od ovoga ćeš imati snažnije zube.
Poticala sam ga da jede zdravo kako bi se pravilno hranio.
Ovo je dobro za tebe.
Jedi, bebo moja.
Budite dobri prema njemu.
To neće biti problem,
zar ne?
Doprinijela sam njegovom društvenom razvoju među vršnjacima.
Da, bilo nam je dosta.
Idemo, bebo.
Pomogla sam mu da svlada ekonomiju.
Praktički sam odgojila Seung-hyoa.
To ti misliš.
Nemoj mi dolaziti u ured i širiti glasine o meni.
Mogu te tužiti za širenje lažnih informacija.
Nezahvalni kreten.
Trebao bi mi se odužiti, a ne tužiti me!
Ima pravo.
Ne vjeruj joj. Laže čim zine.
Ona je patološka lažljivica.
Nema šanse. Priča nije zvučala kao laž.
Jako lijepo teče.
-Da. -Da.
No preuveličana je.
Ona je bila
prva luđakinja koju sam upoznao.
Luđakinja?
Seung-hyo, ona je moja stara prijateljica, Mi-suk.
A ova djevojčica je njezina kćer, Seok-ryu.
Vršnjaci ste.
Bok. Kako se zoveš?
Prljava si.
Znao sam od prvog susreta.
-Bok, Seok-ryu. -Zdravo!
Bila je tako agresivna.
Jako si sladak.
Bilo je previše.
Odvratno.
Želi li moja beba biti kralj ili princ?
Oboje me poznajete.
Trebao sam vremena za sebe.
Ljepljivo je.
Ali ta cura…
-Ovo je tvoj dvorac. -…nije me puštala na miru.
Ogroman je!
Narušavala je moju mirnu samoću.
Moraš li piškiti, bebo?
Hej!
-Seksualno me napastovala. -Mama! On govori korejski!
I morao sam se pobuniti.
-Mrzim grah s rižom. -Kaže da me naučila korejski.
Izvoli.
Jedi grah, Seung-hyo.
Davala mi je stvari koje nije htjela jesti.
Ne volim to.
Beba ne smije biti izbirljiva.
Jedi, bebo moja.
Tko je crna kraljica?
Moja beba.
Može on.
-Crveno, zeleno. -Beba će biti kraljica.
Crveno…
Svima je rekla da budu dobri,
ali stalno me tjerala da budem kraljica.
Idemo, bebo.
Tako je. Kasnije mi je počela krasti novac.
Osvetit ću joj se.
Sav moj džeparac
pretvorio se u čokolade i sladolede
koji su završili u tim ustima.
Kaže dječak koji nije mogao sam ni na zahod.
Ti si pervertit jer si me slijedila u kupaonicu.
Pokušavala sam ti pomoći.
Nisi znao otkopčati hlače.
-I pomokrio bi se na sebe. -Zaboga.
Prestani s tim glupostima.
Rekao sam ti da sam se uprskao vodom.
Nije izgledalo kao voda.
Ajme.
Zaboga.
Nikada nisam vidjela da se Seung-hyo tako djetinjasto ponaša.
Ni ja. No budući da su čak i u kupaonicu išli zajedno,
zbilja su bliski prijatelji.
Znaš, već deset godina čitam razne romantične priče.
-Od kratkih priča do romana. -Da?
I jednu vrstu priče posebno volim.
Onu o prijatelju iz djetinjstva.
Što to znači?
Neka nađu engleski vrtić za svoju djecu.
Znaš li koliko su skupi engleski vrtići?
A moja žena želi naše blizance upisati u jedan!
Hej, kamo ideš? Nisam završio!
Ovdje Yoon Myeong-u.
Zdravo.
Molim?
-Jeste li čule? -Što?
Navodno je kći vlasnika restorana Root prevarila zaručnika
i zaruke su raskinute.
Naravno da sam čula. Svi to znaju!
-Znala sam. -Ajme.
Nije li se Mi-suk hvalila kako joj kći ima sjajan posao u SAD-u?
Čujem da je i otkaz dobila. Naučit će da se ne treba hvaliti.
Da, zar ne?
Jesi li išla u kupnju, Mi-suk?
Da. Htjela sam nešto rastrgati.
Što ćeš rastrgati?
Nisam još odlučila. Možda neko povrće,
a možda nekog nesretnika.
NEKRETNINE HYEREUNG
Hej, Mi-suk.
Dobro, Hye-suk. U redu.
Vidjet ću što mogu učiniti. Dobro.
Doviđenja.
Ajme.
Zašto si tako crvena?
Proklete tračare.
Uživaju kao nikada do sada.
Tračale su me iz mojih leđa!
Grozne su.
Ako si htjela to izbjeći,
nisi trebala prebiti kćer pred svima…
Želim reći
da je bolje da je discipliniraš kod kuće.
Što kaže Hye-suk?
Rekla mi je da je pozvala sestre Hee
na Seung-hyoovo otvorenje.
Yeong-hee, Soon-hee, Jung-hee i Min-hee?
-Da. -Zašto bi pozvala te šmrkavice?
Zar se ne sjećaš da im je Hye-suk rekla za Seung-hyoov novi ured
na obljetnici mature?
Zašto o tome priča s ljudima s kojima se ne druži?
„Ajme, zar ne znate?
Moja kći radi za Greip.
I udaje se,
a vjenčanje će biti u SAD-u.
Moj zet je međunarodni odvjetnik.”
Danas je jako vlažno.
I nisam bila toliko samodopadna.
„Međunarodni odvjetnik. Greip.”
-„Međunarodni odvjetnik…” -Bože.
-Dosta! -Ajme, smiri se.
Koreja ima najbolje zalaske sunca.
Gotovo je.
Bravo! Kakav je to kul trik bio?
Ništa.
Tehnika preživljavanja koju sam naučila vani.
Shvaćam.
Gdje je Seung-hyo?
Zašto bih pozvala tog kretena?
Gdje si, Seung-hyo?
Nemoj ga zvati ovamo!
Dođi do Seok-ryu ako si gotov.
Kako misliš, „zašto”? Večeraj s nama.
Dobro, bok.
Hoće li doći?
Ne, rekao je da se natrpamo bez njega.
Seok-ryu.
Imaš li što za piti?
Nemam.
Kod kuće imamo bolji soju.
To mi treba za restoran.
Ne želim vidjeti Seok-ryu.
Zbilja?
Meni je drago što je kod kuće.
Ozbiljno?
Je li ti drago i što se izležava i ništa ne radi?
Bijesna sam i kad samo pomislim na to.
I ja se osjećam kao da sam prošao kroz oluju.
Srce mi je raskomadano kao da ga je pogodila prirodna nepogoda.
Zašto ne porazgovaraš sa Seok-ryu?
Sigurno skriva nešto od nas.
Nagovori je da ti kaže.
Pusti je na miru. Što ti je?
Kako možeš biti tako nezainteresiran? Kao da je neki stranac.
Ponašaš se kao da nije tvoja kći.
Pretjerala si!
Samo kažem.
Bezbrižno sjediš i ništa ne radiš
dok sam ja sva na iglama.
Eto, opet si utihnuo.
Izbjegavaš problem, kao i uvijek.
Previše se bojim pitati.
Bojim se da su zaruke raskinute
jer ne mogu parirati njegovoj obitelji.
To je tako kul.
-Dobro mi ide, zar ne? -Da!
-Nisam li zakon? -Jesi.
Kao da sam u cirkusu.
To je bilo teško.
-Zbilja. -Zar ne?
Hajde, ponovi!
Preglasne ste. Čuje vas cijela ulica.
-Bok. -Vidi tko upada na zabavu.
Kvariš raspoloženje.
Iš!
Jesi li kupio piće?
Naravno da ne.
Vi se ne znate zabavljati.
Slušajte. Trebamo pivo za ovako lijepu proljetnu noć.
-Da odem kupiti? -U redu je.
Ja ću.
Hvala.
Ili da uzmem rižino vino, uz palačinke od mladog luka?
Pivo za mene.
Šuti.
Nisi li prezaposlen da bi bio ovdje?
-Već se želiš svađati? -Ne, mislim…
Ranije je izgledalo ozbiljno.
Ako ćeš samo lagati, idi kući.
Zašto si uopće ovdje?
Pazi što govoriš.
Nosila sam kolačiće cijelim putem.
-Trebao bi biti zahvalan. -Seung-hyo!
Mislim, g. Choi. Moramo razgovarati.
Projekt gradske kuće se odgađa? Zašto odjednom?
Zbog povećanja cijene materijala i izgradnje.
Otkazan je do daljnjega.
Neće nam platiti za dizajn dok se izgradnja ne nastavi.
Što da radimo? Imamo mnogo troškova.
Platit će nam za centar mladih u Seongjinu.
Rekli su da će platiti sljedeće godine zbog problema s budžetom.
Gospodarstvo je u lošem stanju.
Nemamo ni novih klijenata.
Nešto se dogodilo, zar ne?
Nešto se događa ondje.
-Gori. -O, ne.
Kvragu, izgorjelo je.
Drago mi je ako nije ništa ozbiljno.
Želiš li malo?
Želiš da to jedem?
Ne, napravit ću drugu.
Pomakni se. Sam ću si napraviti.
Nema šanse.
Povrijedio si mi ponos.
Moraš znati da sam poznata kao vrhunska kuharica Bae.
Imala sam i kanal o korejskoj kuhinji.
Shvaćam.
Ne vjeruješ mi?
Pokazat ću ti.
Koliko dugo ćeš izdržati?
Uspjela si ih izbjegavati dva dana,
ali tvoji roditelji i Mo-eum će te ispitivati
zašto si učinila sve to.
Neće prestati.
A ti?
Hoćeš li ti pitati?
Nisam znatiželjan.
Hej, nije me briga.
Ionako ti ne bih rekla,
čak i da kažem svima ostalima.
Dobro.
Svejedno,
ne bi trebala previše čekati da kažeš teti Mi-suk.
Majka ti je.
Što je?
Je li ti rekla da to kažeš?
Što?
-Hej. -Štakore jedan.
Pripremi se za drugu rundu.
Pusti me, luđakinjo.
Rekla sam ti da se ne opuštaš.
Daj, zbilja boli.
-Čekaj, ja sam… -Lupežu.
Zbilja boli.
MOJ ZET
Ne javlja se.
Zašto skrivaš mobitel?
Koga si zvala?
Valjda me ne čuje.
Zar te sluh već izdaje?
Ideš li sutra na zabavu otvorenja kod Choisseunga?
Naravno.
Čekaj, zar i ti ideš?
Pozvana sam, pa…
Ne. Zašto bih išla?
Prošlo je tek par dana, a već mi ga je dosta.
Seung-hyo je takav, znaš?
-Hej, što radiš? -Što si pokušala sakriti?
Vrati mi ga!
Mama.
Jesi li ga nazvala?
Da.
Što? Jesam li pogriješila?
Rekla sam ti da je gotovo, mama!
Nisi mi sve rekla,
pa sam htjela njega pitati.
Što to radiš? Hej, prestani!
Nikad ga više nemoj zvati.
Ti malo…
Koji…
Je li izbrisala njegov broj? Zaboga.
Moram li odraditi ovaj intervju?
Nije za reklamu. Znam da to mrziš.
Reportaža u vijestima.
Novinar želi znati više o centru za starije koji smo izgradili.
Zbilja?
Što to čitaš?
Istražujem presedane.
Nije u redu što nam ne plaćaju dizajnersku naknadu.
Raspitat ću se
i sastati s odvjetnikom.
Hoće li to pomoći?
Ugovor ne kaže kada se mora platiti dizajnerska naknada.
Svejedno moram pokušati.
Brinu me i krediti.
Seung-hyo.
Jesmo li prenaglili što smo si izgradili ured?
Čekaj.
Mislim da je to novinar.
Ide u krivom smjeru.
Što…
Ovdje je opasno, gospođo.
Moram ovo pokupiti.
Prava šteta.
Ja ću. Pričekajte ondje.
Pričekajte ovdje.
Oprostite.
Hvala.
G. Choi Seung-hyo?
Požurimo se.
Dobro.
Zaboga.
Kotači su istrošeni i osovina je iskrivljena.
Uspio sam uravnotežiti, ali neće potrajati.
Kamo ste krenuli?
Vozim to na smetlište.
Za koliko ih možete prodati?
Znala sam dobiti bar 130 vona za 1 kilu,
ali sada dobijem manje od 100 vona.
Predugo sam vas zadržala.
Hvala na pomoći.
Možete li to sami odvući?
Bit će u redu. Radim ovo svaki dan.
Čuvajte se, gospođo.
Idemo odraditi intervju.
Želite li gurati ili vući?
Gurat ću.
Pomoći ćemo vam.
-Spremni? -Da.
Zašto ne dolaze?
Ovo je nevjerojatno.
Molim?
Želite li vode? Mislio sam da ne želite.
Ne govorim o tome.
Dobila je samo 3000 vona za toliko kartona i papira.
Da, znam.
Dvojici muškaraca bilo je teško to vući.
Kako ona to radi svaki dan?
Život je težak.
Nisi više potrebna ovdje.
Zar Seok-ryu uvijek radi sama?
Misli da sve može sama riješiti, ha?
Kakva umišljena egoistica!
Tipična je Korejka. Radoholičarka.
Sve smatra natjecanjem
i nikada nije opuštena.
Ostavite poruku nakon signala.
Hyeon-jun.
Zbilja…
Zbilja te trebam sada.
Hyeon-jun.
Posljednja stanica.
Molim vas da izađete.
Oprostite.
Hvala, gospodine.
Nema problema.
Zdravo, gospodine.
Zajedno ste radili u Arhitekturi Jangyu, zar ne?
To je najbolja arhitektonska tvrtka u Koreji te 11. na svijetu.
Smijem li pitati zašto ste se tako brzo osamostalili?
U Jangyuu sam naučio osnovna načela arhitekture.
Naučili su me svemu što moram znati kako bih zarađivao.
No budući da je to velika tvrtka koja je podijeljena u odjele,
na neke stvari nisam mogao utjecati.
Imaš pravo.
Kako sam postajao iskusniji,
htio sam više projekata sam voditi
od početka do kraja.
Čini se da ste postigli uspjeh unatoč velikoj konkurenciji
i uskoro otvarate svoju arhitektonsku tvrtku.
Kakav je to osjećaj?
Iskreno, požalio sam.
Molim?
O čemu ti to?
Sto puta dnevno preispitujem svoju odluku
i pitam se jesam li ispravno odlučio.
No mislim da je bolje
požaliti nešto što jeste, nego nešto što niste učinili.
Oprostite. Moram se javiti.
U redu je.
Nema tu skrivenog značenja.
Kada se vraćaš?
Prekosutra.
Na dužnosti sam i imam seminar.
Jesi li zaboravio Seung-hyoovo otvorenje?
Trebao si uzeti slobodan dan.
Nisam imao izbora.
Poslat ću mu cvijeće i nazvati ga.
Radi što želiš.
Kada ideš na sljedeći posao?
Došla si iz Tunisa prije mjesec dana…
Bit će kada bude.
Zašto? Već me se želiš riješiti?
Javi mi kada saznaš.
DRVO NARA
Što radiš ovdje?
Zašto se tako kasno vraćaš kući?
Ja sam tebe prva pitala.
Naspavaj se.
Hej!
Što?
Uzmi ovo.
Drvo nara?
Za sutrašnje otvorenje.
Želim ti dati nešto posebno.
Podsjećat će te na mene.
Mogu li ga baciti?
Da, možeš ga baciti,
ali nar simbolizira obilje.
Sa svakim listom koji otpadne tvoja će se tvrtka smanjiti.
Pokušala si me prokleti. Uzmi si ga.
Ne možeš vratiti poklon. Zadrži ga.
Ponesi ga sutra sa sobom. Preteško je.
Ne dolazim sutra.
Zašto? Imaš li posla?
Da. Jako puno posla.
Pozdravi g. Yoona.
Gdje je?
Znam da sam ga stavila negdje ovdje.
Što tražiš? Zakasnit ćeš.
Svoj broš.
Onaj koji si mi davno kupila. S biserom u sredini.
To?
Zašto to tražiš?
Želiš ga nositi na otvorenje.
Dolaze moje školske kolegice
i uvijek su sređene.
Nije li taj broš star i istrošen?
Zar nije pravo zlato?
Zlato ne gubi boju, u redu je.
Nosit ćeš tu haljinu?
Izgleda li čudno? Da se preodjenem?
Ne, u redu je.
Kamo si ga stavila?
Da to znam, već bih ga našla. Gdje bi mogao biti?
Zbilja čudno.
Daj da potražim. Nekada drugi puno brže pronađu naše stvari.
Jesi li gledala ovdje?
Nosila sam ga na hanboku za vjenčanje tvoje sestrične.
Gdje je onda?
Ovdje?
Nekamo sam ga stavila.
Mama.
Zašto nisi koristila kozmetiku koju sam ti poslala iz SAD-a?
Čuvala sam je za posebnu prigodu.
Davno sam to kupila!
Ne smije se koristiti nakon datuma isteka!
Vrati to.
Nemam sad vremena svađati se s tobom.
Već kasnim. Moram krenuti.
Idem onda.
SERUM ZA SJAJNIJU KOŽU
Hajde.
ČESTITAMO
Hej, došao si!
-Hvala na dolasku. -Naravno.
Uđite, cure.
-Zaboga! -Seung-hyo.
-Hvala na dolasku. -Divno je!
Prekrasno.
Zgrada izgleda sjajno.
Pričaj mi.
Nevjerojatno.
Hajde, uđite.
Ne vjerujem da je izbirljivi klinac odrastao u uspješnog muškarca.
Ponosna sam.
Ja sam samo simbolični direktor.
On je pravi šef.
Zdravo, gospođo.
Vratili ste se, ali nismo se upoznali.
Ovo je Seung-hyoova majka, nisam ja.
Ja sam joj prijateljica.
Ja sam Seo Hye-suk.
Drago mi je.
Oprostite, gospođo. Ja sam Yoon Myeong-u.
Sada kada vas vidim
jasno mi je od koga je Seung-hyo
naslijedio ljepotu.
-Zbilja? -Da!
Često to čujem.
Teto Mi-suk, gdje je Seok-ryu?
-Pa, ona je… -Hye-suk!
-Hye-suk. -Yeong-hee.
-Zdravo. -Zbilja su ovdje.
-Što sada? -Drago mi je.
-Bok! -Zdravo.
Ovo je moj sin.
-Pozdravi. -Zdravo.
-Zaboga. -Ovo su moje prijateljice.
-Hvala na dolasku. -Sjećaš li me se?
Drago mi je.
Hye-suk, Mi-suk, Jae-suk i In-suk.
Dugo se nismo vidjele.
Da, dugo je prošlo otkako su se sestre Hee i Suk srele.
Kakva kičasta imena!
Ne znam zašto smo bile odabrale te nadimke.
Hvala vam svima na dolasku.
Naravno da smo došle proslaviti s prijateljicom.
Nemaš li i ti dobre vijesti, Mi-suk?
Ne udaje li se Seok-ryu?
Pa, radi se o tome…
Zar ne znaš? Zaruke su raskinute.
Ajme meni. Raskinute?
Nisam to znala.
Pa,
napisala sam u grupi za obljetnicu mature
jer su neki poslali poklone, no valjda ti je promaklo.
Sigurno su vidjele.
Nije li obred trebao biti u nekom otmjenom odmaralištu na Havajima?
Što se dogodilo?
Ništa.
Samo smo jako oprezni jer je brak velik korak.
Bilo bi bolje da ste bili oprezni
prije zaruka.
Prestani biti tako staromodna.
Nije kao da se trebala udati za kralja dinastije Joseon.
Vremena su se promijenila.
Nije zločin predomisliti se.
Naravno. Bolje tako nego da se vjenčaju
i zatim razvedu.
-Zar ne? -Naravno.
-Ovako je bolje. -Vaši stavovi…
Gori su od naših nadimaka.
Nisam tako mislila.
Nećemo pokvariti raspoloženje. Promijenimo temu.
Dobro. Pijem u to ime.
Lijepo vas je vidjeti.
-Živjeli. -Živjeli.
Žao mi je. Trebao sam doći.
U redu je. Znam da imaš posla.
Dobro. Moram ići.
Dobro. Ne preskači obroke.
OTAC
Mi-suk se trudila izgledati kao da je sve u redu.
Oduvijek je takva.
Pravi snob, a nema ništa.
Žao mi ju je.
Bila je pametna poput Hye-suk,
ali presiromašna da ide na fakultet.
I još uvijek je u njezinoj sjeni.
Zar misli da će uspjeh njezine kćeri nadomjestiti njezin neuspjeh?
„Uspjeh njezine kćeri”?
Nije baš uspješna ako je raskinula zaruke.
Imaš pravo.
Kaže se, „kakva majka, takva kći.”
Tako je.
Mislio sam da nećeš doći.
Odlučila sam nakratko svratiti.
U čemu je razlika?
Vidi sve ove goste. Bravo za tebe.
Hvala.
Ostat ću ovdje. Možeš li pozvati moju mamu?
Još uvijek si moja gošća.
Čak si mi i poklon kupila.
Donio si ga?
Ne mogu ga baciti.
Vjerojatno si gladna.
U redu je. Pozdravit ću mamu i idem.
Što ti je?
Nešto nije u redu.
Gledaš kao da si nešto skrivila.
-Ne, nisam. -Još to radiš.
Lovi li te netko?
Rekla sam da sam dobro.
Jesi li?
Onda čekaj ovdje.
Dovest ću ti mamu i hranu.
Zbilja sam dobro.
Angažirali smo skupi katering, uzmi malo.
Seok-ryu.
Mama.
-Što radiš ovdje? -Nosim ti ovo.
Pronašla sam ga nakon što si otišla.
Zašto bi ga donijela ovamo?
Mislila sam da ga želiš.
Izgledala bi bolje s…
Moraš otići.
Choisseung mi je otišao po hranu, pa…
Kasnije pričajte!
Što je bilo?
Ljudi će pričati ako te vide ovdje.
Mama.
Sramiš li me se?
Mi-suk.
O, to je Seok-ryu.
Zdravo, Seok-ryu.
Odlaze, pa sam ih htjela ispratiti.
Shvaćam.
Je li to Seok-ryu?
-Ajme meni. -Hej.
Ti si sigurno Mi-sukina kći.
Drago mi je.
Mi smo školske kolegice tvoje majke.
Drago mi je da smo se srele. Ionako sam htjela da se upoznate.
Pozdravi moje prijateljice.
Zdravo, ja sam Bae Seok-ryu.
-Zdravo. -Tako je lijepa.
Rekla sam vam da je radila za Greip, zar ne?
No nedavno je dala otkaz.
Ali to je tako prestižna tvrtka.
Da, sada je nezaposlena.
Šalim se, naravno!
Odmara se između dva posla.
Dobila je ponudu od još bolje tvrtke.
Zbilja? Koje?
Ne mogu ih sve zapamtiti.
Reći ću vam kada se odluči.
Vraća li se u SAD?
Naravno. Ondje joj je dom.
Želim provesti čim više vremena s njom dok je još ovdje
i dobro je nahraniti.
Ne sviđa mi se što je tako mršava.
-Da, zar ne? -Da.
Kada im je rekla da daje otkaz,
ponudili su joj više novca kako bi ostala.
No ipak je odlučila otići na bolje mjesto.
Dobro za nju.
Jako dobro lažeš.
Jesi li vježbala u slučaju
da te osramotim?
Nisam lagala.
Vratit ćeš se u SAD.
-Što? -Kupit ću ti kartu.
Pa se spakiraj i odmah odlazi u SAD.
Ne želiš me ovdje, zar ne?
Nisi htjela da se vratim.
Zato si preuredila moju sobu.
To je drugi problem.
Zašto cviliš zbog sobe kao dijete?
Ova mi soba govori sve što moram znati.
Nisi uopće htjela da se vratim!
Tako je! Zato se spakiraj.
-Mama! -Zar nećeš?
Onda ću ja. Gdje ti je torba?
Što radiš, mama?
-Pusti. -Nemoj to raditi.
Ne idem!
-Ideš. -Ne, ne idem!
-Rekla sam da ne idem! -Pusti!
Jesi li poludjela?
Itekako jesam.
Ti si me izludjela.
-Što sam učinila? -Moraš li pitati?
Ne znam zašto se ponašaš kao da sam ubila nekoga!
Hej.
Kako si mi to mogla učiniti nakon svega što sam učinila da te dobro odgojim?
Rekla sam si
da moj život može biti jadan
i sve ću pretrpjeti ako je tebi dobro.
Pa što ako ja živim ovako?
Moja kći živi sjajno.
Kako si me mogla tako izdati?
Zabila si mi nož u leđa!
Zar sam te raskidom zaruka i otkazom
izdala?
Da, jesi. Ne želim te vidjeti.
Cijeli dan spavaš i ponašaš se kao budala.
Zar se nisi ni na trenutak zapitala…
koliko sam bila neispavana?
Ili koliko sam se malo zabavljala ovih godina,
pa se sada zabavljam?
Svima je teško. Nisi posebna.
Čak i ako je tako…
zar ne možeš biti na mojoj strani?
Mama!
Vratila sam se jer sam iscrpljena.
Znaš koliko sam naporno radila.
Zašto mi ne možeš…
reći da sam dobro odradila posao
i pustiti me da se odmorim?
Znam koliko si naporno radila.
Zato sam toliko ljuta!
Dok su drugi plaćali da odu u SAD,
ti si dobila punu stipendiju
i sama zarađivala za život.
Ali sada si pustila da taj trud padne u vodu.
Ne mogu to trpjeti.
Ti si moja dragocjena kći.
Ti si moj ponos i radost!
Zašto ja…
Zašto uvijek moram biti tvoj ponos i radost?
Zar ne mogu samo biti tvoja kći,
bez obzira koliko bila jadna i manjkava?
Zašto moram nadoknađivati tvoj život?
Ajme.
Izgledaš kao duh iz horor-filma.
Uplašila si me.
Kako si znao da sam ovdje?
Nisi dovoljno maštovita da odeš drugamo.
Igralište je puno ljepše.
Kao da smo u Disneylandu.
Na koju igračku da sada idem?
Želiš li se klackati sa mnom?
Ne, ali ti samo daj.
Ne mogu se sama klackati.
A penjalica?
Tako je. Prije si se bojao toga.
Nije istina.
Još se bojiš.
-Ne, ne bojim se! -Bojiš.
Što je tu tako strašno?
-Mene tražiš? -Preplašio si me.
Kada si se uspeo?
Zar misliš da sam još onaj klinac?
Ne, sada si visok.
Narastao si, starče.
Naravno. Već imam 34 godine.
Oboje imamo.
Ova penjalica činila se tako velikom kada sam bila mala.
Sjećaš li se što bi rekla kada bi se popela?
Da želiš jesti oblake poput šećerne vune
i grickati zvijezde kao bombone.
Sjećam se.
Mislila sam da ću narasti i moći dodirnuti nebo.
No to nije moguće.
Kiša pada.
Baš si naporna.
Zar si kupio samo jedan kišobran?
Da, mrzim kupovati kišobrane u marketima.
Morao si uzeti najmanji. Daj da se sklonim.
Odlazi.
Pretrpi.
Rekao sam ti da trebamo sići!
Nema šanse. Želim se i dalje igrati!
-Hej. -Zašto se smiješ sama sebi?
Sjetila sam se nečeg smiješnog.
Sjećaš li se
kada sam te ostavila samog ovdje gore i pobjegla
kada smo bili mali?
Cijelu si noć ovdje plakao
dok neki delikventi nisu došli pušiti i pomogli ti.
Bili su ljubazni.
„Ljubazni”?
Bili su grupa propalica!
-Ne, nisu. -Hajde.
Očito su bili propalice koji su došli pušiti.
Sjećaš li se i
da je nekada ondje bio vrtuljak?
I jednom…
Udarila sam glavom u njega
i imala ogromnu kvrgu kao izvanzemaljac.
Nisam se mogla pogledati…
Neko vrijeme nisam se mogla pogledati u zrcalo.
Djeca su govorila da će se vrtuljak pretvoriti u vremenski stroj
ako ga dovoljno jako zavrtiš.
Zbilja sam vjerovala u to.
Zato sam…
Toliko je smiješno da ću plakati.
Hej, još kiši.
Odaberi jedno.
Što?
Nemoj se siliti na smijeh ako želiš plakati.
Kakva budala.
Prava budala.
Odvratno, imaš šmrklje na rukavu.
Nisu šmrklji, to je kišnica.
Kiša je sve isprala.
I šminka ti se isprala. Grozno izgledaš.
Koga briga? Ne moram lijepo izgledati za tebe.
Čuo si našu svađu, zar ne?
Tvoj glas je bio preglasan da ga ne bih čuo.
Baš si naporan.
Zaboravi sve.
Već je zaboravljeno.
Moja mama me mrzi.
I ti nju trenutno mrziš.
Nije li jadno
što u ovim godinama još mrzim mamu?
Jesi li znala?
Kao što je Mjesec Zemljin satelit,
mržnja ima svoje satelite.
Tvoja visoka očekivanja, tvoja vjera
i naklonost prema nekoj osobi
sasvim su isprepletene.
No kada jedan element napusti orbitu ili se pogorša,
pretvara se u mržnju.
Ne možeš mrziti nekoga koga ne voliš.
Što je?
-Jesi li vidio? -Što to?
Zvijezda padalica.
Upravo je prošla zvijezda padalica!
Samo ti se priviđa.
Znam što sam vidjela!
Gledaj! Još jedna!
-Vidio sam. -Zar ne?
-Kako kul. -Poželi nešto.
To je djetinjasto.
Što si poželio?
Da moja tvrtka ne propadne.
Znam da se samo praviš važan.
Zašto bi tvoja tvrtka…
Nešto se dogodilo, zar ne?
-Imam pravo, zar ne? -Tako si nasilna.
Samo sam
naveliko riskirao…
i bojim se da neću uspjeti.
Nemamo novih klijenata
i ne dobivamo dizajnerske naknade.
Idemo.
Sada? Kamo?
Reci mi tko ti duguje novac i natjerat ću ih da plate.
Kako ćeš to učiniti?
Ne odlazim dok ne plate.
Trebala sam nabaviti strašnu tetovažu ili nešto.
Znam. Moram se prvo preodjenuti u životinjski uzorak.
Sigurno moja mama ima nešto.
Zbilja si posebna.
Kamo da idem?
Idemo do štanda s hranom.
Pojedimo udon.
Hej.
Jesi li mi pročitao misli?
Kako si znao
da sam zaželjela da je najbliži štand s hranom otvoren?
Tko poželi tako nešto?
Ja.
Vratit ćemo ti novac nakon što se najedemo.
Čini se da ne smijem propasti.
Morat ću dati sve od sebe da uspijem.
Zašto?
Jer ne želim vidjeti tebe u odjeći s uzorkom leoparda.
Brineš li se da bih bila previše zgodna?
Znaš li što bi ti se dogodilo da odjeneš nešto takvo?
Lovili bi te i upucali.
Želiš li umrijeti, otegnuti papke ili odapeti?
Radije bih jeo.
Seok-ryu.
Kamo je otišla tako rano?
ATELIER IN, YOON MYEONG-U
-G. Yoone. -Da?
Razgovarala sam s klijentom iz Buryeong-donga
i odlučio je zadržati prozore na istoku.
Zbilja? Kako si ga uvjerila?
Rekla sam mu da će mu prozori okrenuti na istok
donijeti sreću i novac.
Što?
To je zbilja upalilo?
Da.
Ali gdje je Seung-hyo?
Zbilja mi nedostaje.
Ne znam. Nema ga cijeli dan.
Da, možete to staviti ovdje.
YOON MYEONG-U
Doma si, Seok-ryu.
Požuri se i presvuci kako bismo mogli večerati.
Nisam gladna.
Mama.
Mama!
Zašto nekad ne vičeš za ocem?
Naravno, tata. Mama!
Što se dogodilo s mojom sobom?
Stišaj se više.
Idi operi ruke.
Zamolila je Seung-hyoa da to učini.
Što je, teto Mi-suk?
Imam posao za tebe, Seung-hyo.
-Možeš li preurediti Seok-ryuinu sobu? -Što?
Ne može spavati u ostavi kao da je komad prtljage.
Bilo da je na nekoliko dana ili mjeseci, zaslužuje sobu.
Apsolutno se slažem.
Zidovi bi trebali biti zeleni,
ali uz uzorak nekog drveća poput ovog.
Imate li nešto slično?
Naravno.
To je staromodan dizajn,
ali pokušajte ga se što više držati.
Mislim da imamo ono što trebate.
Hvala.
YOON MYEONG-U
Kamo da ovo stavimo?
Pokraj zida, molim vas.
-Ovdje? -Da.
Trebala si mi reći da ćeš mi preurediti sobu.
Rekla bih ti ujutro, ali nije te bilo.
Gdje si bila cijeli dan?
Tu i tamo.
Sigurno je imala nekog posla. Jedimo.
Vidi ovo.
Izvolite.
Jedi.
-Dušo. -Hvala.
Hvala na hrani.
Zašto si napravila rižu abalone? Nije li skupa?
Ne brini se.
Ništa nije preskupo za moju kćer!
Jedi.
Dobro je.
Nevjerojatno je dobro!
Zar ne?
Uzmi malo rebaraca.
-Ovo je nevjerojatno. -I to ti se sviđa, zar ne?
-To je patlidžan. -Uzmi.
-To voliš. -Dat ću ti još.
Uspori prije negoli se uguši.
Prestani me udarati!
Kakva je ovo neobično sretna obiteljska atmosfera?
Došao si na vrijeme. Operi ruke.
Rekao sam ti da sam na dijeti, mama.
Šuti i jedi.
Ako se opet posvađate, izbacit ću vas.
-Sjedni. -Dobro.
-Sjedni. -U redu.
Evo, probaj i ovo.
Nisi li čuo da ti je mama rekla da opereš ruke?
Operi ih u kupaonici.
Daj ovo Seok-ryu.
Izvoli. Jedi.
Zbilja je dobro.
Zbilja jest.
Hej, gluho je doba noći.
Što je s ovim zvijezdama na stropu?
Ne bi li mi prvo trebala zahvaliti?
Zbilja si pedantan.
Kako si uopće napravio zvijezde na stropu?
Samo zvijezde? A što je s ostalim?
I sve ostalo.
Jesi li bacio neku magiju na moju sobu?
Vratio sam vrijeme.
Stol na kojem si pisala ljubavno pismo starijem dečku.
Krevet na kojem si plakala nakon što te odbio.
Deka koju si udarala iz srama.
Oživio sam tvoju sramotnu prošlost.
Kvragu, sada se svega sjećam.
Ne, stani! Vrati se u podsvijest!
Trebam se prestati prisjećati svih tih sramota!
Moram te zamoliti za uslugu.
Pobrini se da su ti zastori dobro navučeni.
Što?
Ne mogu biti mirna. Jako je vruće.
Čekaj, što?
Zašto si ondje?
Upravo zato.
Ne želim vidjeti ništa neugodno kada otvorim prozor.
Tvoju kosu i lice nakon spavanja,
na primjer.
Zapravo sam ti na sekundu bila zahvalna.
Zaboravi. Dolazim tamo.
Nego,
zašto se brineš zbog pogleda?
Ionako ne živiš ovdje.
Vratio sam se.
Što?
Sada živim ovdje.
MRŽNJA
LJUBAV
LJUBAV U SUSJEDSTVU
Znaš da ljudi s poslovima zapravo rade tijekom dana?
Što ćemo sada?
Oboje ćete me ostaviti ovdje?
Želim to učiniti.
Prijavio si se na natječaj za obnovu dvorane
i izgradnju nove škole?
Koji je bio vaš originalni san?
Moj san?
Prevozimo hitnog pacijenta.
Mislim da pokušava raščistiti put.
Da opet možeš plivati,
bi li i dalje bio arhitekt?
Zašto je ta stara vremenska kapsula toliko važna?
Zar te ne zanima što piše?
Rekla sam da to ne radiš!
Onda dođi po nju.
Prijevod titlova: Lidija Funtek