SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
KÉR EGY KIS DAGADÓT?
Mit keresek itt?
Szerinted? Grillsütőt takarítasz.
Alaposan mosd el!
Ezek egyáltalán nem tiszták.
Miért is bíztam ebben a dilisben,
mikor azt mondta, elvisz egy jó helyre?
Ez egy jó hely.
Edzhetsz, és beszívhatod a hús illatát.
Grillezett sertéspofa, -nyak
és dagadó.
Bár parfümöt csinálnának belőle!
Optimista vagy, vagy őrült?
Optimistán őrült?
Értem.
Kemény, mi?
De ez még semmi
a vacsoraidőhöz képest.
Sok sikert!
Várj, most elmész? Ez komoly?
- Engedj el! - Kizárt.
Csak a holttestemen át.
Azonnal eressz el!
Nem lehet! Nem engedlek el!
- Engedj el! - Nem.
Ma egy csónakban evezünk!
Ne kapaszkodj a nadrágomba!
Akkor ne próbálj elmenni!
Nem megyek, úgyhogy ereszd el a gatyámat!
- Megígéred? - Igen. Engedd el!
Te jó ég!
Ejnye! Máris elvered a részmunkaidős fizudat.
Azért nincs pénzed soha, mert haszontalan dolgokra költöd.
Figyu!
Kiránduljunk a hétvégén!
Most mi lesz a meló?
Holttesteket kell tisztítani?
Az biztos jól fizet.
- Hogy nem jutott eszembe előbb? - Tessék?
Hol kapok ilyen munkát?
- Nem ezt vártam. - Te egy zseni vagy!
Miért keresel pénzt, ha elpazarolod?
Hát hogy elpazaroljam!
Mi ez?
Igazam volt!
Tudtam, hogy te találod meg előbb, ha ide dugom.
Igazi aranyból van.
Ne add másnak!
Gyönyörű.
2. EPIZÓD: GYŰLÖLET
Rátérünk a következő hírre.
Ez sokaknak nagyon izgalmas lesz.
A héten egy káprázatos kozmikus eseményre számíthatunk,
az Éta Aquaridák meteorrajra.
A hold a fogyó félhold szakaszában van,
így a fény minimális hatással lesz a raj láthatóságára.
De jó tudni,
hogy esőben kevésbé lehet látni az eseményt.
Gyere enni!
- Ha az időjárás kedvező… - Jó.
Akkor…
Felébresszem Seok-ryut?
Vagy inkább hagyjam aludni?
Szia!
Jó reggelt!
Jól aludtál?
Mint a bunda.
Mi ez?
Anya! Kocshudzsangos ragut főztél?
Micsoda hazai illatok!
Ugye? Nincs jobb anyád kocshudzsangos ragujánál.
Tessék!
Miért csak három adag van?
Hol a rizsem, anya?
Drágám!
Anya!
Értem. Úgy tesz, mintha nem is léteznék.
Semmi baj. Megoldom egyedül.
Jó ötlet.
Már így is olyan sovány! Legalább etesd meg…
Utoljára kérdezem.
Komolyan beszéltél
tegnap este?
Mondd el az igazat!
Akárhogy is nézem,
nem hiszem el, hogy megcsaltad. Nem vagy képes rá.
Honnan tudod?
Talán van egy csábos oldalam is.
Te kis…
Tudom, néha furcsa dolgokat művelsz,
de ilyet soha.
Sose lépnéd át ezt a határt.
Igaz. Még azután is iskolába jártál, hogy megszöktél otthonról.
Biztos volt valami okod arra, hogy felbontsd az eljegyzést,
és felmondj.
Mi volt az?
Csak unatkoztam.
Micsoda?
Túl sokáig dolgoztam ugyanannál a cégnél.
Elegem lett belőle.
Aztán arra gondoltam:
„Nem unnám meg előbb-utóbb a házasságot is?”
Ezért mindkettőt otthagytam.
- Várj… - Szórakozol velem?
Most mihez kezdesz?
Ha már zűrt kavartál, csak van valami terved!
- Persze. - Persze hogy van terve!
- A személyiségtípusod utolsó betűje… - J.
Akkor mit fogsz tenni?
Először is…
- Aludni fogok. - Tessék?
- Aludni fog. - Kikapcsolom az ébresztőt.
És jól kialszom magam.
És sok jó koreai ételt szeretnék enni.
Te…
És aztán?
És aztán…
Semmit sem csinálok egy darabig.
Ez a terved?
Igen.
Boldog munkanélküli akarok lenni.
Te maradj ki ebből!
- Komolyan mondtad? - Igen.
Tök komolyan.
Nem kapsz enni.
Nincs jogod hozzá.
Olyan szigorú vagy!
Mit kiabáltok?
- Felébresztettetek. - Te kis… Kelj korábban!
Mi vagy te, ősember? Vegyél fel valamit!
Ezt a testet látni kell, nem elrejteni.
Edd meg a reggelidet!
Jött valaki.
- Nyisd ki te! A nővéred vagyok. - Nézd meg, ki az!
Ki az?
- Seung-hyo. - Tényleg?
Engedd be!
Mo-eum is itt van.
- Meghatódtam. - Öltözz fel, Dong-jin!
- Bizony! - Jó.
Takard el magad!
Jó napot!
Hogy van, Mi-suk?
- Üdv! - Jó reggelt!
- Mi ez? - Jó reggelt!
Nézz fel!
- Mutasd a nyelved! - Mo-eum!
Testhőmérséklet és vérnyomás rendben.
Még valami?
Aggódtál, hogy agyonvertem?
Egyszer majdnem eltörte Seok-ryu lábát, amikor elszökött otthonról.
Nem kellett volna leállnom.
- Ugyan már! - Tudott aludni?
Szerinted?
Nyilván nem.
Hoztam sütőtökös kását. Tudom, hogy a kedvence.
Csak te törődsz itt velem.
És én, Seung-hyo? Tegnap elájultam.
Ne ácsorogj ott!
Ugye még nem reggeliztetek?
Nem.
Én igen, de bármikor tudok enni.
De ez az én helyem!
Micsoda nagylelkű család!
A vendégek kedvéért éheztetik a lányukat.
- Egyetek! Van még. - Jó.
A tálatokat!
- Kihűlt a ragu. - Finom.
- Köszönöm. - Szívesen.
- Így van. Oszd meg! - Köszi.
Köszönjük a reggelit.
Beszélnünk kell.
Nem. Az anyukádhoz jöttem.
Gyere reggelizni, Dong-jin!
Nem tálalok kétszer!
Nem eszem.
A szénhidrát fogyasztása bűn, a nátriumé büntetés.
Nem eshetek kísértésbe.
Micsoda baromság!
Figyelj, te hülye! Tofu, kimcshi, fűszeres zöldségek, husi.
- Egészségesebb nem is lehetne. - Tessék.
Köszönöm.
Ezeket tudnod kell, ha edző akarsz lenni.
Az idegeimre mész!
Ezért nem sikerül soha a vizsgád.
Te beszélsz, te semmirekellő?
- Tessék? - Már megint kezdik.
Semmirekellőnek neveztél?
Sajnálom, hogy megbántottalak, te átokfajzat!
A hajamat rángatod, öcskös?
Engedd el!
Azt már nem! Előbb te eressz el, te naplopó!
Engedj el, különben…
Hová mész, anya?
Kitépte a hajamat ez a barom!
Hova megy, apa?
Mindjárt megtudod.
Öt,
négy,
három,
kettő,
egy.
Ez a pincénkből jön?
Igen.
Egy legendás dobos lakik a pincénkben.
Akkor jelenik meg, amikor felhúzza magát.
Ezt a dobfelszerelést
kaptad felsőben, amikor zenész akartál lenni?
Anya igen tehetséges.
Nagyon ért a püföléshez.
Bizony.
- Szuperül. - Igen.
Kész Ringo Starr.
Ugyanolyan jól üti a dobokat, mint az embereket.
Gyerünk, ki vele!
Mi történt valójában?
Miért mondtál fel, és bontottad fel az eljegyzést?
Tapintatlan vagy.
Hogy szórhatsz sót a sebemre, ha egyszer mentős vagy?
Légy őszinte, hogy segíthessek!
Miért tetted? Kinek a hibája volt?
Ki? Mit? Mikor? Hol? Miért? Hogyan?
Anyám kért meg rá?
Igen. A mosókonyhában.
Nem haragszom, mert őszinte voltál.
Egyszerűen nem áll össze a kép.
Egy perfekcionista nem csinál ilyet.
Perfekcionista?
- Én? - Igen.
Nincs még egy ilyen szorgos ismerősöm.
Versenyszellem, kitartás,
teljesítmény, alaposság és kitartás.
Ahogy én látom, minden megvan benned.
Igazán? Ne hízelegj!
Nem bóknak szántam.
A siker megszállottja vagy.
Túlzottan is érdekel mások véleménye.
- És túl ambiciózus vagy… - Ne már!
Pontos leírás.
Miért jönne vissza ide
egy magadfajta ember?
Történnek dolgok, érted?
Persze.
Mással talán.
De veled nem.
Gyerünk!
Bökd ki az igazat!
- Rajta! - Öt perc múlva kilenc.
Mondd el! Tessék?
Elkésel.
- Menj el! - A fenébe!
- Még nem végeztünk. - Pá!
Szia!
Ha így tétlenkedsz,
a lusták poklába jutsz.
Nem érdekel. Most a mennyben vagyok.
Ha ilyen a mennyország, inkább nem kell. Hogy bírsz itt aludni?
Gyere ide egy kicsit, Seung-hyo!
- Miért? - Mondok valamit.
Állj fel!
Gyere ide egy pillanatra!
- Nem akarok. - Gyere már!
Fontos! Gyere ide gyorsan!
Ne hisztizz, te zizi!
Most meg mi van?
Gyere közelebb!
- Ej már! - Figyu!
Mondjak egy jót?
Te áruló!
Hogy adhattál át csak úgy az anyámnak?
Még ma kinyírlak!
Érted tettem.
Értem tetted?
Ez komoly?
George Orwell azt mondta egyszer:
„A háború leggyorsabban úgy ér véget, ha elveszítjük.”
Bae Seok-ryu azt mondta egyszer:
„Az árulót halállal kell büntetni.”
Nem kapok levegőt. Mi-suk!
Mi folyik itt?
- Nesze, te szemét! - Te meg mit csinálsz?
- Ez fáj! - Egek!
Jól vagy, Seung-hyo?
- Mi-suk! - Megőrültél!
Meg akart ölni.
Szegénykém!
- Megsérültél? - Jól vagyok.
Úgy babusgatod, mintha a fiad lenne.
Bárcsak így lenne!
Igen? Akkor miért nem cserélsz le rá?
Jó ötlet. Mostantól legyek a fia?
Én benne vagyok. Na és a munka?
Mennem kell.
Ez fáj.
Gyerünk, kelj fel!
Nem kellett volna megrúgnod.
Légy hálás, hogy nem tapostalak agyon!
Gonosz vagy velem, anya.
Fogd be!
Kelj fel, és vidd a rizssütiket Seung-hyo irodájába!
Vigye ő maga!
- Rizssüti? - Igen.
Rendeltem neked rizssütit.
Oszd szét a környéken!
Olyan jól gondomat viseli! Köszönöm.
Milyen megható!
Mindjárt elsírom magam.
Kelj fel!
Olyan jóképű!
Na-yun!
Szóval a Puljong negyedi ügyfél máshová kéri az ablakokat?
Igen. Először keleti tájolást kért a reggeli nap miatt.
De most inkább a naplementét akarja látni.
Miért gondolja meg magát folyton?
Már elkezdtünk építkezni!
Ide figyelj! Azért hívtalak, hogy tedd rendbe az asztalokat,
erre te Seung-hyo képeit rendezgeted.
- Myeong-u! - Szia!
Mit mondott az az ügyfél?
Azt, hogy…
Ó, új ügyfél?
- Jó napot! Üdvözlöm! - Jó napot!
Mi ez?
Elnézést!
Várnia kell egy kicsit, mivel Seung-hyo telefonál.
Ne aggódjon! Csak rizssütit hoztam.
Még rizssütit is hozott! Legalább egy kis teát fogadjon el!
Anya küldte a sütit. Én csak kiszállítom.
Várjon, szóval maga…
Seung-hyo gyerekkori barátja, akiről annyit mesélt?
Igen. Tudja, ki vagyok?
Hát persze! Örülök, hogy végre találkozunk.
- Bizony. Jövő kedden… - Igen?
Nyitóbulit tartunk.
Jöjjön el!
Rendben.
Igyon csak!
Szóval régóta ismeri Seung-hyót?
Igen, elég régóta.
Meséljen!
Mondjon el mindent időrendben!
- Lássuk csak! - Ne!
Ez nagyon hosszú lesz.
Tudják, hogy Franciaországban született?
Igen.
1995-ben kezdődött az egész.
Egy nyári napon,
amikor a játszótér pora forró volt, mint a szén.
- Bonjour! - Seung-hyo!
Átlagos nap volt. Kint játszottam,
és egy fiú állt a házunk előtt.
Seung-hyo volt az.
- Ne veszekedjetek, jó? - Jó.
Köszönj neki!
Szia! Hogy hívnak?
Alacsony volt, és koreaiul sem beszélt.
Végig az anyja szoknyája mögé bújt.
Akkor esett le…
Köszönj szépen!
…hogy segítenem kell ennek a törékeny fiúnak.
Rád bízom.
Csak nyugodtan!
Hye-suk a gondjainkra bízta,
mikor a külügyminisztériumban kezdett dolgozni,
mert az anyukám
- egykor bébiszitter volt. - Szia!
De cuki vagy!
- Édes. - Te kis nyavalyás!
Akkor kezdtem el vigyázni rá.
A babikám király akar lenni, vagy herceg?
Ne, várj!
Hercegnőnek kéne lenned.
Ez a te kastélyod.
Kreatív játékokba vontam be.
Óriási, ugye?
Pisilned kell, babikám?
Kis korában megvédtem a méltóságát, és vigyáztam a higiéniájára.
Ettől majd megnősz.
Ettől pedig erősebb lesz a fogad.
Egészséges étkezésre buzdítottam, hogy rendesen táplálkozzon.
Ez jó az egészségnek.
Egyél, babikám!
Bánjatok jól vele!
Menni fog,
ugye?
Hozzásegítettem a társas fejlődéshez.
Igen, azt hiszem, van elég.
Gyere, babikám!
Még gazdasági ismereteket is tanítottam neki.
Gyakorlatilag én neveltem fel Seung-hyót.
Ezt csak te látod így.
Ne terjessz rólam pletykákat a munkahelyemen!
Be is perelhetnélek miatta.
Hálátlan tuskó!
Per helyett hálát érdemelnék.
Igaza van.
Ne bízz benne! Minden szava hazugság.
Kényszeres hazudozó.
Ugyan már! Nem tűnt hazugságnak, amit mondott.
Íve is volt a sztorinak.
- Igen. - Igen.
De lódított.
Ez a lány volt
az első őrült, akivel életemben találkoztam.
Őrült?
Seung-hyo, ő egy régi barátnőm, Mi-suk.
Ő pedig a lánya, Seok-ryu.
Veled egyidős.
Szia! Hogy hívnak?
Koszos vagy.
Már a megismerkedésünkkor láttam rajta.
- Szia! - Csókolom!
Igen agresszív volt.
Nagyon cuki vagy.
Nyomasztó volt.
Pfuj!
A babikám király akar lenni, vagy herceg?
Mindketten ismertek.
Szükségem van egyedüllétre.
Ez ragad.
De ez a lány…
- Ez a te kastélyod. - …sose hagyott magamra.
Óriási, ugye?
Megzavarta békés magányomat.
Pisilned kell, babikám?
Na!
- Szexuálisan zaklatott. - Anya! Koreaiul beszél!
Ezt nem hagyhattam szó nélkül.
- Fuj, bab! - Szerinte ő tanított meg koreaiul!
Tessék!
Egyél babot!
Csak olyasmit adott, amit ő nem akart megenni.
Nem szeretem.
Egy baba ne legyen válogatós!
Egyél, babikám!
Ki lesz a baba?
A babikám.
Ő lesz a baba.
- Piros lámpa, zöld lámpa. - Ő a baba.
Piros lámpa…
Azt kérte, bánjanak velem jól,
de mindig rám osztotta a baba szerepét.
Gyere, babikám!
Így van. Később még a pénzemet is ellopta.
Bosszút fogok állni.
Az összes zsebpénzem
csokira és fagyira költötte,
amit mind az ő nagy szája nyelt el.
Mondja a fiú, aki még vécére se tudott egyedül menni.
Te jöttél utánam a mosdóba, te kis perverz!
Csak segíteni akartam.
Nem tudtad lehúzni a cipzárad.
- És folyton bepisiltél. - Egek!
Ne beszélj badarságokat!
Mondtam, hogy vizes lett a nadrágom.
Nem víznek tűnt.
Ajjaj!
Te jó ég!
Még sosem láttam Seung-hyót ilyen gyerekesen viselkedni.
Én sem. De ha a mosdóba is együtt mentek,
akkor nyilván közeli barátok.
Tíz éve olvasok szerelmes történeteket.
- A fan fictiontől a fantasyig. - Igen?
De van egy kedvenc témám.
A gyerekkori barát mint nagy Ő.
Mire célozgatsz?
Kezdhetnek angol ovit keresni a kicsiknek.
Van fogalmad róla, milyen drága az angol óvoda?
A nejem mégis oda akarja beíratni az ikreket!
Várj, hová mész? Még nem végeztem!
Yoon Myeong-u vagyok.
Jó napot!
Tessék?
- Hallottátok? - Mit?
A zöldséges bisztró tulajának lánya megcsalta a vőlegényét,
így nem lesz esküvő.
Persze hogy hallottam. Már mindenki tudja!
- Tudtam. - Te jó ég!
Mi-suk hogy dicsekedett a lánya amerikai állásával!
De kirúgták! Most megtanulja, hogy ne hencegjen annyit.
Ugye?
Bevásárló körúton vagy, Mi-suk?
Igen. Hogy legyen mit ledarálnom.
Mit akarsz ledarálni?
Még nem döntöttem el. Talán zöldséget,
talán egy peches embert.
HJELUNG INGATLANIRODA
Szia, Mi-suk!
Jól van, Hye-suk. Oké.
Meglátom, mit tehetek. Rendben.
Szia!
Te jó ég!
Miért vagy ilyen vörös?
Kis pletykafészkek!
Jól szórakoznak.
Kibeszéltek a hátam mögött!
Borzasztóak!
Ezt elkerülhetted volna,
ha nem ütlegelted volna a lányodat a nyílt utcán…
Úgy értem,
jobb lett volna, ha otthon fegyelmezed meg.
Mit mondott Hye-suk?
Azt, hogy meghívta a Hee nővéreket
Seung-hyo nyitóbulijára.
Mind a négyüket?
- Igen. - Miért hívta meg azokat a sznobokat?
Nem rémlik, hogy Hye-suk mesélt nekik Seung-hyo új irodájáról
az osztálytalálkozón?
Miért locsogott róla olyanoknak, akikhez nem is áll közel?
„Te jó ég, hát nem tudtátok?
A lányom a Greipnél dolgozik.
Ráadásul férjhez megy,
és Amerikában lesz az esküvő.
A vejem nemzetközi ügyvéd.”
Iszonyú párás ma az idő.
És sosem beszéltem ilyen önelégülten.
„Nemzetközi ügyvéd”. „Greip.”
- „Nemzetközi ügyvéd”… - Elég!
- Hagyd abba! - Nyugodj le!
Koreában a naplemente a legjobb.
Kész.
Bravó! Mi volt ez a szuper trükk?
Semmi.
Csak egy külföldi túlélőtaktika.
Értem.
Hol van Seung-hyo?
Miért hívnám ide azt a tahót?
Hol vagy, Seung-hyo?
Ne hívd ide!
Gyere Seok-ryuhoz, ha végeztél!
Hogyhogy miért? Vacsorázz velünk!
Oké, szia!
Jön?
Nem, azt mondta, hogy burkoljunk nélküle.
Seok-ryu!
Van valami piád?
Nincs.
Otthon jobb a szodzsu.
Az kell a bisztróba.
Látni se akarom Seok-ryut.
Tényleg?
Én örülök, hogy újra itthon van.
Komolyan?
Annak is örülsz, hogy egész nap csak tesped?
Begőzölök, ha csak rágondolok.
Olyan, mintha hurrikán sújtott volna.
A szívem darabokra tört, mintha elemi csapás érte volna.
Akkor beszélj te Seok-ryuval!
Biztos eltitkol előlünk valamit.
Húzd ki belőle az igazat!
Hagyd békén! Mi bajod?
Hogy lehetsz ilyen közömbös? Mintha egy idegen lenne számodra,
és nem a saját lányod.
Ez már több a soknál!
Csak mondom!
Te könnyelmű vagy. Tétlenül ülsz,
én meg mintha pengeélen táncolnék.
Megint hallgatsz.
Szokás szerint menekülsz a probléma elől.
Nem merem megkérdezni.
Félek, hogy azért ment gajra az eljegyzés,
mert kevés voltam a jegyese családjának.
Ez menő volt.
- Jól megy, nem? - De!
- Ász vagyok, nem? - De.
Mintha cirkuszban lennék.
Ez nehéz volt.
- Az világos. - Ugye?
Mutasd meg még egyszer!
Túl hangosak vagytok. Már az utcán hallottalak benneteket.
- Szia! - Nicsak, a hívatlan vendég!
A partigyilkos.
Hess!
Hoztál piát?
Dehogy!
Gőzötök sincs, hogy kell szórakozni.
Figyeljetek! Jól jönne egy kis sör ezen a szép tavaszi estén.
- Vegyek? - Hagyd csak!
Majd én.
Kösz.
Vagy rizsbort hozzak a zöldhagymás palacsintához?
Én sört kérek.
Fogd be!
Nincs túl sok dolgod?
- Máris kötekszel? - Nem, csak…
Úgy láttam, komoly a helyzet.
Ha tovább akarsz hazudni, inkább menj haza!
Minek jöttél ide egyáltalán?
Vigyázz a szádra!
Azt egészen idáig cipeltem.
- Légy hálás érte! - Seung-hyo!
Illetve Choi úr! Beszélnünk kell.
A városházaprojektet elhalasztják? Miért?
Az építőipari árak emelkedése miatt.
Határozatlan időre elnapolták.
Akkor csak az építkezés újrakezdése után fognak fizetni.
Mit tegyünk? Még sok költséget kell fedeznünk.
De a szongdzsini ifjúsági központot kifizetik.
Azt mondták, csak jövőre tudnak fizetni.
Rossz a gazdasági helyzet.
Nekünk sincs új ügyfelünk.
Történt valami, igaz?
Ott történik valami.
- Ég. - Jaj, ne!
A fenébe, megégett!
Örülök, ha nincs miért aggódnom.
Kérsz belőle?
Ez komoly? Azt egyem meg?
Nem, készítek egy másikat.
Menj arrébb! Csinálok magamnak.
Kizárt.
Megsértetted a büszkeségemet.
Csak hogy tudd, sokan Baek séfként ismernek.
Még egy koreai ételekre szakosodott vlogcsatornám is volt.
Na persze.
Nem hiszel nekem?
Megmutatom.
Meddig halogatod még a dolgot?
Két napig le tudtad őket szerelni,
de a szüleid és Mo-eum kérdezgetni fognak,
hogy miért tetted, amit tettél.
Nem fognak leállni.
És te?
Te is megkérdezed?
Engem nem érdekel.
Figyu! Nem izgat.
Ha a világnak el is mondanám,
neked biztos nem.
Rendben.
De hallgass rám!
Minél előbb mondd el Mi-suknak!
Ő az anyukád.
Mi az?
Anya kért meg erre?
Mi van?
- Na! - Te kis patkány!
Jöhet a második menet!
Engedj el, te dinka!
Mondtam, hogy légy résen!
Ne, ez nagyon fáj!
- Várj… - Te genyó!
Ez nagyon fáj.
A VEJEM
Nem veszi fel.
Miért dugtad el a telód?
Kit hívtál?
Ezek szerint nem hall.
Ugye még nem romlik a füled?
Te is ott leszel holnap Seung-hyo nyitóbuliján?
Persze.
Várjunk, te is jössz?
Meghívtak, szóval…
Nem. Miért mennék oda?
Csak pár nap telt el, de már elegem van belőle.
Seung-hyo már csak ilyen.
- Várj, mit csinálsz? - Mit akartál elrejteni?
Azonnal add vissza!
Anya!
Te felhívtad?
Igen.
Mi az? Valami rosszat tettem?
Mondtam, hogy vége, anya!
Nem mondtál el mindent,
úgyhogy meg akartam kérdezni tőle.
Mit csinálsz? Hagyd abba!
Soha többé ne hívd fel!
Te kis…
Mi a…
Kitörölte a számát? Te jó ég!
Muszáj belemennem az interjúba?
Ez nem reklám. Tudom, hogy azt utálod.
Az infrastruktúráról cikkeznek.
Egy újságíró az idősotthonról szeretne kérdezni, amit építettünk.
Igen?
Mit olvasol?
Precedenst keresek.
Nem helyes, hogy nem fizetnek a tervezésért.
Körbekérdezek,
és találkozom egy ügyvéddel.
Szerinted az segít?
A szerződés nem írja elő, mikor kell kifizetni a tervezői díjat.
Mindent meg kell próbálnom.
A kölcsönök miatt is aggódom.
Seung-hyo!
Meggondolatlan volt saját irodát építeni?
Várj!
Szerintem az ott az újságíró.
Rossz irányba megy.
Várjon!
Veszélyes itt, asszonyom.
Fel kell vennem ezeket.
Micsoda pazarlás!
Majd én. Kérem, várjon ott!
Itt várjon!
Sajnálom.
Köszönöm.
Choi Seung-hyo úr?
Siessünk!
Ja, igen.
Te jó ég!
A kerekek elkoptak, és a tengely is görbe.
Sikerült egyensúlyba hoznom, de nem tart ki sokáig.
Hová megy?
Roncstelepre viszem ezeket.
Mennyit adnak értük?
Régen 130 vont kaptam egy kilóért,
de már 100 vont se kapok.
Túl sokáig raboltam az idejüket.
Köszönöm a segítségüket.
Menni fog egyedül?
Persze. Mindennap ezt csinálom.
Akkor legyen óvatos!
Menjünk interjúzni!
Tolja vagy húzza?
Tolom.
Segítünk.
- Mehet? - Igen.
Hol vannak már?
Ez hihetetlen!
Tessék?
Ó, kér belőle? Azt hittem, úgyse kérne.
Nem arra értettem.
Ennyi papírért csak 3000 vont kapott.
Döbbenetes, nem?
Két férfinek is nehéz volt.
Hogy bírja ezt mindennap?
Nehéz az élet.
Már nincs szükség magára.
Seok-ryu mindig egyedül dolgozik?
Azt hiszi, mindent meg tud oldani egyedül, mi?
Micsoda öntelt egoista!
Tipikus koreai. Munkamániás.
Azt hiszi, minden a versenyről szól,
és egy percig sem lazít.
A sípszó után hagyjon üzenetet!
Hyeon-jun!
Most…
nagyon nagy szükségem van rád.
Hyeon-jun!
Végállomás!
Kérem, szálljon le!
Bocsánat!
Köszönöm, uram.
Nincs mit.
Jó napot, uram!
Önök korábban a Csangju Építőirodánál dolgoztak, ugye?
Az Korea legjobb építészirodája, világszinten pedig a 11. helyen áll.
Miért önállósodtak ilyen korán?
A Csangjunál elsajátítottam az építészet alapelveit.
Mindenre megtanítottak, ami a megélhetéshez szükséges.
De mivel a Csangju egy hatalmas, bonyolult felépítésű cég,
sok mindenről nem én döntöttem.
Így igaz.
Minél tapasztaltabb lettem,
annál inkább magam akartam vinni a projekteket,
á-tól cettig.
Bár nagy a verseny a szakmában, úgy tűnik, ön sikeres lett.
Hamarosan saját építészeti irodát nyit.
Milyen érzés?
Már bánom.
Bánja?
Miről beszélsz?
Mindennap többször is kételkedem a döntésemben,
és azon tűnődöm, jó úton járok-e.
De ezzel együtt is úgy látom,
hogy jobb azt bánni, amit tettünk, mint azt, amit nem tettünk.
Sajnálom. Fel kell vennem.
Semmi gond.
Csak ezt értette alatta, mást nem.
Mikor jössz vissza?
Holnapután.
Beosztottak. Szemináriumom is lesz.
Elfeledkeztél Seung-hyo nyitóünnepségéről?
Szabaddá kellett volna tenned magad.
Nem lehetett.
Majd küldök neki virágot, és felhívom.
Felőlem!
Mikor kapsz új megbízást?
Egy hónapja jöttél vissza Tunéziából…
Majd ha eljön az ideje.
Miért? Máris meg akarsz szabadulni tőlem?
Szólj, ha kiderül!
GRÁNÁTALMAFA
Mit keresel itt?
Hol voltál eddig?
Én kérdeztem előbb.
Menj aludni!
Figyu!
Mi az?
Tessék!
Gránátalmafa?
A holnapi nyitóbulira.
Valami különlegeset akartam.
Ami rám emlékeztet.
Kidobhatom?
Igen, ki,
de a gránátalma a bőség jelképe.
Minden egyes lehullott levéllel a te céged is hervadozni fog.
Szóval meg akartál átkozni. Vidd vissza!
Ajándékot nem illik visszaadni. Tartsd meg!
Hozd el holnap! Túl nehéz.
Holnap nem megyek.
Miért? Sok a dolgod?
Igen. Borzasztóan sok.
Üdvözlöm Yoon urat.
Hol van?
Tudom, hogy valahová ide tettem.
Mit keresel? El fogsz késni.
A brossomat.
Amit még régen vettél nekem. Gyöngy van a közepén.
Ja, azt?
Miért keresed?
Viselni szeretném az ünnepségen.
Jönnek a volt osztálytársaim,
és ők mindig nagyon kiöltöznek.
Nem kopott még meg az a bross?
Azt mondtad, arany.
Az arany nem fakul ki.
Azt a ruhát fogod viselni?
Rosszul áll? Öltözzek át?
Nem, jó lesz így.
Hová tetted?
Ha tudnám, már megtaláltam volna. Hol lehet?
Ez nagyon furcsa.
Lássuk! Van, hogy más gyorsabban megtalálja a dolgokat.
Itt is megnézted?
A hanbokomra tűztem az unokatestvéred esküvőjén.
Akkor hol van?
Itt?
Letettem valahova.
Anya!
Miért nem használtad a kozmetikumokat, amiket küldtem?
Különleges alkalomra tartogattam őket.
De már rég vettem őket!
Lejárt a szavatosságuk!
Tedd vissza őket!
Most nincs időm vitatkozni veled.
Késésben vagyok. Mennem kell.
Indulok.
SZÉRUM A VILÁGOSABB BŐRÉRT
Na ne!
GRATULÁLUNK
Hát eljöttél!
- Köszönöm. - Nincs mit.
Gyertek be, lányok!
- Te jó ég! - Seung-hyo!
- Köszönöm, hogy eljöttél! - Csodálatos!
Gyönyörű.
Lenyűgöző ez az épület.
De még mennyire!
Fantasztikus.
Gyertek be!
El se hiszem, hogy az a kényes kisfiú ilyen sikeres férfi lett.
Büszke vagyok rád.
Én csak a show vezérigazgatója vagyok.
Ez a fickó az igazi főnök.
Jó napot, asszonyom!
Jó, hogy Koreában van. Így találkozhatunk.
Ő Seung-hyo anyukája, nem én.
Én csak a barátja vagyok.
Seo Hye-suk vagyok.
Örvendek!
Nagyon sajnálom, asszonyom! Yoon Myeong-u vagyok.
Magát látva
már tudom, kitől örökölte
Seung-hyo a jó kinézetét.
- Tényleg? - Persze!
Sokan mondták már.
Mi-suk, hol van Seok-ryu?
- Hát… - Hye-suk!
- Yeong-hee!
- Üdv! - Hát eljöttek!
- Most mi lesz? - Örülök!
- Szia! - Helló!
Ő a fiam.
- Üdvözöljétek! - Jó napot!
- Te jó ég! - Ők a barátnőim.
- Köszönöm, hogy eljöttek. - Emlékszik rám?
Nagyon örvendek.
Hye-suk, Mi suk, Jae-suk és In-suk!
Rég nem láttalak titeket.
Igen, már jó ideje, hogy találkoztak a Hee és a Suk nővérek.
De giccses nevek!
Nem tudom, miért adtunk magunknak ilyen becenevet.
Köszönöm, hogy eljöttetek.
Természetes, hogy együtt ünneplünk a barátnőnkkel.
Neked is van valami jó híred, Mi-suk?
Seok-ryu nem megy férjhez?
Hát, az a helyzet…
Nem hallottad? Felbontották az eljegyzést.
Nahát! Felbontották?
Ezt nem tudtam.
Nos,
már megírtam a régi gimis csapatnak,
de ezek szerint lemaradtál róla.
Ezt őszintén kétlem.
Nem valami puccos hawaii üdülőben lett volna az esküvő?
Mi volt a baj?
Semmi.
Csak óvatosak vagyunk, mert a házasság komoly dolog.
Jobb lett volna
az eljegyzés előtt gondolkodni.
Ne légy ilyen maradi!
Nem Csoszon királya a pasas.
Változnak az idők.
Nem bűn meggondolni magad.
Persze hogy nem. Jobb, mint megházasodni
és utána elválni.
- Ugye? - Persze.
- Jobb így. - A felfogásotok
még a becenevünknél is giccsesebb.
Nem úgy értettem.
Ne rontsuk el a napot! Beszéljünk másról!
Rendben. Emelem poharam!
Jó látni titeket.
- Csirió! - Csirió!
Sajnálom. Ott kellett volna lennem.
Semmi baj. Tudom, milyen elfoglalt vagy.
Jól van. Most le kell tennem.
Rendben. Egyél rendesen!
APA
Mi-suk nagyon igyekezett úgy tenni, mintha minden rendben lenne.
Mindig is ilyen volt.
Sznob, bár nincs semmije.
Azért sajnálom.
Olyan okos volt, mint Hye-suk,
de nem futotta egyetemre.
Ma is a lányát helyezi előtérbe.
Azt hiszi, a lányán keresztül kiélheti az álmait?
A lányán keresztül?
Most, hogy felbontották az eljegyzést, már aligha.
Igazad van.
Ahogy mondani szokták: „Nem esik messze az alma a fájától.”
Pontosan.
Azt hittem, nem jössz el.
Csak beugrottam egy kicsit.
Mi a különbség?
Milyen sok vendég! Gratulálok.
Köszi.
Inkább itt maradok. Idehívnád anyámat?
A vendégem vagy.
Még ajándékot is hoztál.
Te hoztad ide?
Nem dobhatom ki, ugye?
Biztos éhes vagy.
Nem. Csak köszönök anyának, és megyek.
Most mi van?
Valami nem oké.
Úgy nézel, mint aki rosszat tett.
- Tévedsz. - Most is ezt csinálod.
Üldöznek?
Mondom, hogy nincs baj.
Tényleg nincs?
Akkor várj meg itt!
Idehívom anyádat, és hozok kaját.
Tényleg nem kell.
Drága volt a catering. Kóstolj meg valamit!
Seok-ryu!
Anya!
- Miért vagy itt? - Emiatt.
Megtaláltam, miután elmentél.
Miért hoztad el ide?
Azt hittem, örülni fogsz neki.
Csinosabb lennél…
Most menj el!
Seung-hyo hoz nekem valamit…
Beszélj vele később!
Mi a baj?
Az emberek pletykálni fognak, ha meglátnak itt.
Anya!
Te szégyellsz engem?
Mi-suk!
Nahát, Seok-ryu!
Szia, Seok-ryu!
Most indulnak, szóval ki akartam kísérni őket.
Értem.
Seok-ryu?
- Nézzenek oda! - Üdv!
Biztos maga Mi-suk lánya.
Nagyon örvendek.
Az anyja gimis osztálytársai voltunk.
Örülök, hogy összefutottunk. Be akartalak mutatni neki.
Üdvözöld a barátaimat!
Jó napot! Bae Seok-ryu vagyok.
- Jó napot! - Milyen szép!
Mondtam, hogy a Greipnél dolgozik, nem?
Nos, nemrég felmondott.
De az egy nagyon tekintélyes cég.
Igen, most munkanélküli.
Csak vicceltem!
Szünetet tart két munka közt.
Egy még jobb cég ajánlott neki állást.
Tényleg? Milyen cég?
Nem tudom mindegyiket észben tartani.
Szólok, ha már eldőlt a dolog.
Visszamegy az USA-ba?
Persze. Ott él.
Szeretnék minél többet vele lenni, amíg itt van,
és finomakat főzni rá.
Sajnálom, hogy ilyen sovány.
- Ez érthető. - Igen.
Amikor elmondta, hogy felmond,
több pénzt ajánlottak neki, hogy maradjon.
De ő úgy döntött, hogy egy jobb helyre megy.
Jól tette.
Jól tudsz hazudni.
Előre begyakoroltad,
nehogy megszégyenítselek?
Nem hazudtam.
Visszamész Amerikába.
- Tessék? - Veszek neked jegyet.
Úgyhogy csomagolj, és azonnal menj vissza!
Nem örülsz nekem, igaz?
Nem akartad, hogy visszajöjjek.
Ezért rendezted át a szobámat.
Az más.
Mit nyafogsz a szobád miatt, mint egy gyerek?
Ez a szoba mindent elárul.
Nem akartad, hogy visszajöjjek!
Nem hát! Úgyhogy csomagolj!
- Anya! - Nem akarsz?
Akkor majd én. Hol a bőröndöd?
Mit csinálsz, anya?
- Engedd el! - Ne csináld!
Nem megyek el!
- Dehogynem! - Nem!
- Azt mondtam, nem! - Eressz!
Elment az eszed?
Még szép!
Te kergettél őrületbe!
- Mégis mivel? - Még kérdezed?
Tényleg nem tudom, miért csinálsz úgy, mintha bűnt követtem volna el!
Ide figyelj!
Hogy tehetted ezt velem azok után, ahogy felneveltelek?
Úgy voltam vele,
hogy ha szánalmas is az életem,
bármit el tudok viselni, amíg veled minden rendben.
Kit érdekel a saját életem?
A lányom nagyszerű életet él.
Hogy árulhattál el így?
Hátba szúrtál!
Az, hogy felbontottam az eljegyzést, és felmondtam,
árulás?
Igen, az. Látni sem akarlak.
Egész nap alszol, és csak bolondozol.
Fel sem merül benned,
mennyire kialvatlan lehetek?
Vagy hogy évekig milyen keveset szórakozhattam,
ha most így bolondozok?
Mindenkinek nehéz. Nem vagy különleges.
Még ha így is van,
nem tudnál mellém állni?
Anya!
Azért jöttem haza, mert kimerültem.
Tudod, milyen keményen dolgoztam.
Mi lenne,
ha megdicsérnéd a jó munkámat,
és hagynád, hogy pihenjek?
Persze hogy tudom, milyen keményen dolgoztál.
Ezért vagyok dühös!
Mások fizettek, hogy kimehessenek,
de te ösztöndíjat kaptál,
és önállóan megéltél.
De most hagyod, hogy kárba vesszen a sok munkád.
Ezt nem engedhetem meg.
Az én drága kislányom vagy.
Te vagy a büszkeségem!
Miért…
Miért kell mindig a büszkeségednek lennem?
Nem lehetnék egyszer csak a lányod?
Bármilyen szánalmas és hibás is vagyok?
Miért nekem kell élnem helyetted?
Te jó ég!
Mint egy szellem egy horrorfilmből.
Megijesztettél.
Honnan tudtad, hol vagyok?
Nem vagy túl kreatív. Csak ide jöhettél.
A játszótér sokkal szebb lett.
Kész Disneyland.
Most min játsszak?
Nem libikókázol egyet velem?
Nem, de csak rajta!
Egyedül nem tudok ráülni.
És a mászóka?
Ja, tényleg. Régen féltél ettől.
Ez nem igaz.
Még mindig félsz.
- Nem is! - De igen.
Mi olyan ijesztő ebben?
- Engem keresel? - Megijesztettél.
Mikor másztál fel?
Azt hiszed, az a kisfiú vagyok, akit ismertél?
Nem, már magas férfi vagy.
Nagyon magas lettél, öregem.
Persze. Már 34 éves vagyok.
Na igen.
Ez a mászóka olyan nagynak tűnt kis koromban!
Emlékszel, mit mondtál a tetején?
Hogy fel akarod falni a felhőket, mint a vattacukrot,
és úgy ropogtatni a csillagokat, mint a cukrot.
Emlékszem.
Azt hittem, ha nagy leszek, meg tudom érinteni az eget.
De ez lehetetlen.
Esik az eső.
Az agyamra mész!
Csak egy esernyőt vettél?
Igen, utálok kisboltban esernyőt venni.
Persze kicsit vettél. Hadd bújjak alá!
Menj innen!
Ne csináld már!
Mondtam, hogy másszunk le!
Nem. Még játszani akarok.
- Figyu! - Most mit nevetsz?
Beugrott egy vicces dolog.
Emlékszel,
amikor kis korunkban itt hagytalak,
és elfutottam?
Egész éjjel itt bőgtél,
amíg pár fiatalkorú bűnöző, aki cigizni jött ide, le nem segített.
Jó fejek voltak.
„Jó fejek”?
Egy csapat huligán volt!
- Nem, dehogy! - Ugyan már!
Zsiványok voltak. Cigizni jöttek ide.
Arra is emlékszel,
hogy régen volt itt egy körhinta?
És egyszer…
Bevertem a fejem,
és akkora púp nőtt rá, hogy űrlénynek néztem ki.
Bele se tudtam…
Tükörbe se tudtam nézni egy ideig.
A gyerekek azt mondták, hogy a körhinta időgéppé változik,
ha elég erősen pörgetjük.
Én tényleg hittem ebben.
Ezért…
De vicces! Sírnom kell tőle.
Még mindig esik az eső.
Csak egy dolgot válassz!
Mi van?
Ne próbálj nevetni, ha sírni szeretnél!
Micsoda idióta!
Komplett hülye!
Pfuj, taknyos lett az ingujjad!
Ez nem takony, hanem esővíz.
Az eső kimosta.
A sminkedet is lemosta. Szörnyen nézel ki.
Kit érdekel? Nem kell, hogy jól nézzek ki.
Hallottad a vitánkat?
Igen, mert nagyon hangosan beszéltél.
Az idegeimre mész.
Felejtsd el!
Már elfelejtettem.
Anyám utál engem.
Most te is utálod őt.
Nem szánalmas,
hogy ennyi idősen is utálom az anyámat?
Tudtad?
Ahogy a földnek holdja van,
a gyűlöletnek műholdjai vannak.
A magas elvárásaid, a hited
és egy adott személy iránti szereteted
összefügg egymással.
De ha egy elem elhagyja a pályát, vagy retrográd lesz,
gyűlölet lehet belőle.
Nem gyűlölhetsz valakit, ha nem szereted.
Mi az?
- Láttad ezt? - Mit?
A hullócsillagot.
Az előbb volt ott egy hullócsillag!
Csak képzelődtél.
Tudom, mit láttam!
Nézd! Volt egy másik is!
- Láttam. - Ugye?
- De klassz! - Kívánj valamit!
Ez olyan gyerekes!
Mit kívántál?
Hogy ne menjen tönkre a cégem.
Tudom, hogy most csak felvágsz.
Miért menne tönkre…
Történt valami, ugye?
- Igazam van, nem? - Olyan agresszív vagy!
Csak arról van szó,
hogy nagy kockázatot vállaltam,
és félek, hogy a végén pofára esek.
Nincs új ügyfelünk,
és nem fizetik ki a munkánkat.
Induljunk!
Most rögtön? Hová?
Mondd meg, ki tartozik neked! Elérem, hogy kiköhögjék a pénzt.
Mégis hogyan?
Addig nem tágítok.
Egy ijesztő tetkót kellett volna csináltatnom.
Megvan. Mielőtt odamegyünk, állatmintás ruhát húzok.
Anyának biztos van pár a szekrényében.
Nem vagy semmi.
Nos, hová menjek?
Keressünk egy büfét!
Ennék valami tésztát.
Hékás!
A gondolataimban olvastál?
Honnan tudtad,
hogy azt kívántam, még nyitva legyen a közeli büfé?
Ki kíván ilyesmit?
Én.
Együnk tésztát, aztán menjünk el a pénzedért!
Akkor hát nem mehetek csődbe.
Mindenáron sikerre kell vinnem a céget.
Miért?
Mert soha többé nem akarlak leopárdmintás ruhában látni.
Félsz, hogy túl dögös lennék?
Tudod, mi lenne, ha olyan ruhát húznál?
Vadásznának rád, és lelőnének.
Megöljelek? Elintézzelek? Kinyírjalak?
Inkább együnk!
Seok-ryu!
Hová ment ilyen korán?
ATELIER IN YOON MYEONG-U
- Myeong-u! - Igen?
Beszéltem a Puljong negyedi ügyféllel.
Mégis keletre néző ablakokat kér.
Tényleg? Hogy győzted meg?
Azt mondtam neki, hogy a keletre néző ablakok
sok szerencsét és pénzt hoznak.
Micsoda?
És ez bevált?
Igen.
De hol van Seung-hyo?
Nagyon hiányzik.
Nem tudom. Egész nap nem járt itt.
Igen, tedd csak ide!
YOON MYEONG-U
Hát megjöttél, Seok-ryu!
Gyorsan öltözz át, kész a vacsora!
Nem vagyok éhes.
Anya!
Miért nem apádért kiáltasz ilyen hangosan?
Jól van, apa. Anya!
Mi történt a szobámmal?
Hallgass már!
Menj, moss kezet!
Anyád Seung-hyót kérte meg rá.
Igen, Mi-suk?
Megbízásom van a számodra, Seung-hyo.
- Berendeznéd Seok-ryu szobáját? - Tessék?
Nem tehetem őt raktárba, mint egy bőröndöt.
Akár pár napig, akár hónapokig marad, megérdemel egy szobát.
Szerintem is.
Zöld falakat szeretnék,
de ilyen famintásat.
Van valami hasonló?
Persze.
Ódivatú dizájn,
de kérem, ehhez tartsa magát!
Azt hiszem, tudok segíteni.
Köszönöm.
YOON MYEONG-U
Hová tegyük?
A falhoz tegyék, kérem!
- Ide? - Igen.
Szólhattál volna, hogy átrendezed a szobámat.
Reggel akartam, de nem voltál itthon.
Hol jártál egész nap?
Itt-ott.
Biztos dolga volt. Együnk!
Ezt nézd!
Így ni.
Egyél!
- Drágám! - Köszönöm.
Köszönöm szépen.
Kagylós rizs? Nem volt drága?
Ne aggódj!
Semmi sem túl drága a lányomnak!
Egyél!
Jaj de finom!
Ez fantasztikus!
Ugye?
Egyél párolt bordát!
- Ez eszméletlen! - Ez is ízlik, ugye?
- Padlizsán. - Kóstold meg!
- A kedvenced. - Adok még.
Lassabban, még megfullad!
Ne ütögess!
Mi ez a furcsa, boldog családi hangulat?
Épp időben. Moss kezet!
Mondtam, hogy diétázom, anya.
Fogd be, és egyél!
Ha megint összevesztek, azonnal kirúglak.
- Ülj le! - Jó.
- Ülj le! - Oké.
Tessék, ezt is kóstold meg!
Anyád azt mondta, hogy moss kezet!
A fürdőszobában kéne kezet mosnod.
Ezt add Seok-ryunak!
Tessék. Egyél csak!
Nagyon finom.
Úgy bizony!
Nem zavar, hogy éjszaka van?
Mik ezek a csillagok a plafonon?
Nem hallottam, hogy „köszönöm”.
Odafigyeltél a részletekre.
Hogy tudtad lemásolni a csillagokat?
Csak a csillagokat? Na és a többi?
A többit is.
Elvarázsoltad a szobámat?
Visszafordítottam az időt.
Az asztal, ahol szerelmes levelet írtál egy idősebb diáknak.
Az ágy, amin sírtál, miután visszautasított.
A takaró, amit kínodban rugdostál.
Újraalkottam a ciki múltadat.
A fenébe! Már mindenre emlékszem.
Ne, állj! Vissza a tudatalattimba!
Nem akarok emlékezni ezekre a kínos dolgokra!
Kérnék egy szívességet.
Mostantól jól húzd be a függönyt!
Mi van?
Teljesen kivagyok. Nagyon meleg van.
Várjunk! Mi van?
Miért vagy ott?
Ezért.
Semmi kellemetlent nem szeretnék látni, mikor kinyitom az ablakot.
Például a smink nélküli arcod
és a kócos hajad.
Egy pillanatig hálás voltam neked.
De felejtsd el! Átjövök.
Egy kérdés:
miért aggódsz a kilátás miatt?
Nem is laksz ott.
Visszaköltöztem.
Micsoda?
Most itt lakom.
GYŰLÖLET
SZERETET
SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
Tudod, hogy akinek van munkája, az nappal dolgozik, ugye?
Most mit tegyünk?
Mindketten itt hagytok?
Ez kell nekem.
Versenyzel, hogy újjáépítsd a tornatermet,
és felhúzz egy új iskolaépületet?
Mi volt az álma?
Az álmom?
Sürgős beteget szállítunk.
Szerintem utat akar csinálni nekünk.
Ha újra úszhatnál,
akkor is építész lennél?
Mi olyan különleges abban a régi időkapszulában?
Nem vagy kíváncsi rá?
Mondom, ne csináld!
Akkor gyere, és vedd el!
A feliratot fordította: Sass Márta