LOVE NEXT DOOR
VIL DU HA TYNNRIBBE?
Hva gjør jeg her?
Hva tror du? Du vasker griller.
Vask dem nøye.
Disse er ikke rene.
Tenk at jeg stolte på denne galningen
som sa hun skulle ta meg med et fint sted.
Det er fint her.
Du kan trene og lukte kjøttet.
Grillet svinekjake, svinenakke
og tynnribbe også.
Skulle ønske de lagde parfyme av dem.
Er du optimistisk eller gal?
Optimistisk gal?
Jeg skjønner.
Det er tøft, ikke sant?
Likevel,
det er ingenting mot middagsrushet.
Lykke til.
Vent, drar du? Virkelig?
-Slipp meg. -Aldri i livet.
Over mitt lik.
Slipp meg nå.
Nei, jeg kan ikke! Jeg slipper deg ikke!
-Slipp meg. -Nei.
Du og jeg er i samme båt i dag!
Slutt å klamre deg til buksene mine!
Så ikke prøv å dra.
Jeg drar ikke, så slipp buksene mine!
-Lover du? -Ja. Så bare slipp.
Herregud.
Se på deg. Bruker allerede deltidsbetalingen din.
Grunnen til at du alltid er blakk, er at du kjøper ubrukelige ting.
Hei.
La oss gå ut i helgen.
Hva er det denne gangen?
En deltidsjobb med å vaske lik?
Det er nok godt betalt.
-Hvorfor tenkte jeg ikke på det før? -Hva?
Hvor kan jeg jobbe med det?
-Det var ikke dette jeg forventet. -Du er et geni!
Hvorfor tjene penger og kaste dem bort?
For å kaste dem bort, så klart!
Hva er dette?
Jeg hadde rett!
Jeg visste du ville finne det først om jeg gjemte det her.
Dette er ekte gull, ok?
Ikke gi den til noen andre.
Den er vakker.
EPISODE 2: HATE
Videre til neste nyhetssak.
Mange av dere vil synes dette er spennende.
Denne uken kan du oppleve en spektakulær kosmisk hendelse,
Eta Aquariids meteorregn.
Med månen i sin avtagende halvmånefase,
vil lyset ha minimal innvirkning på sikten til meteorregnet.
Men vær klar over
at potensielt regn kan påvirke sikten til hendelsen.
Kom og spis.
-Hvis været er bra… -Ok.
Skal jeg
vekke Seok-ryu?
Kanskje jeg bare skal la henne sove?
Hei.
God morgen.
Sov du godt?
Jeg sov som et barn.
Hva er dette?
Har du laget gochujang-gryte, mamma?
Det lukter som om jeg virkelig er hjemme igjen.
Ikke sant? Gochujang-gryten til moren din er best.
Vær så god.
Hvorfor er det bare tre porsjoner?
Hvor er skålen min med ris, mamma?
Kjære.
Mamma.
Jeg skjønner. Hun later som jeg ikke eksisterer.
Det går bra. Jeg kan hente det selv.
Ja, godt tenkt.
Hun er allerede så tynn. Du burde i det minste mate…
Jeg spør deg én siste gang.
Mente du virkelig alt du sa
i går kveld?
Fortell meg sannheten.
Uansett hvordan jeg ser på det,
kan jeg ikke tro at du var utro. Du har det ikke i deg.
Hvordan vet du det?
Kanskje jeg har en helt annen forførerisk side ved meg.
Din lille…
Jeg vet du gjør rare ting av og til,
men aldri noe som dette.
Du har en grense du ikke vil krysse.
Akkurat. Du fortsatte på skolen selv etter at du rømte hjemmefra.
Det må være en god grunn til at du bestemte deg for å avslutte forlovelsen
og si opp jobben.
Så si meg hva det er.
Jeg kjedet meg bare.
Hva?
Jeg jobbet i samme firma i for mange år.
Jeg var lei av alt.
Og så tenkte jeg:
"Vil ikke ekteskapet mitt også kjede meg til slutt?"
Så jeg avsluttet begge.
-Hei… -Tuller du?
Hva planlegger du å gjøre nå?
Du hadde vel ikke laget sånt oppstyr uten en plan?
-Selvfølgelig ikke. -Selvfølgelig har hun en plan!
-Siste bokstav i personligheten din… -…J.
Så si meg hva du skal gjøre nå.
Først
-skal jeg sove. -Hva?
-Hun skal sove. -Jeg skrur av alarmen
og sover så lenge jeg vil.
Og jeg vil også spise mye god koreansk mat.
Du…
Og så?
Og så…
Jeg vil bare ikke gjøre noe på en stund.
Er det planen din?
Ja.
Jeg vil være lykkelig arbeidsledig.
Hold deg utenfor!
-Var du seriøs? -Ja.
Jeg var helt seriøs.
Du får ikke spise.
Du har ikke rett til å spise.
Du er så streng.
Dere er så høylytte.
-Du vekket meg. -Din lille… Våkne tidligere.
Hva er du, en huleboer? Ta på deg noe.
Denne kroppen skal bli sett, ikke skjult.
Spis frokosten din.
Det er noen her.
-Gå, du. Jeg er storesøsteren din. -Se hvem det er.
Hvem er det?
-Det er Seung-hyo. -Er det?
Slipp ham inn!
Mo-eum er også her.
-Jeg er rørt. -Kle på deg, Dong-jin.
-Stemmer. -Ok.
Dekk deg til.
Hallo.
Hvordan går det, tante?
-Velkommen. -God morgen.
-Hva er dette? -God morgen.
Se opp.
-Vis meg tungen din. -Mo-eum.
Temperaturen og blodtrykket virker greit.
Noe mer?
Var du bekymret for at jeg slo henne i hjel?
Vel, du brakk nesten beinet hennes da hun rømte hjemmefra tidligere.
Jeg burde ha gjort det.
-Kom igjen. -Fikk du sove?
Hva tror du?
Selvfølgelig ikke.
Jeg tok med gresskargrøten du liker best.
Du er den eneste som tar vare på meg.
Hva med meg, Seung-hyo? Jeg besvimte i går.
Ikke bare stå der.
Dere spiste vel ikke frokost?
Nei.
Jeg gjorde det, men jeg kan alltids spise mer.
Hei, dette er min plass.
For et sjenerøst hjem dette er.
Sulte datteren for å mate gjestene.
-Spis opp. Det er mer. -Ok.
Gi meg skålene deres.
-Gryta er kald. -Det går bra.
-Takk. -Bare hyggelig.
-Det stemmer. Del. -Takk.
Takk for maten.
Vi må snakke sammen.
Det må vi ikke. Jeg kom for å treffe tante Mi-suk.
Kom og spis frokost, Dong-jin!
Jeg serverer ikke dobbelt.
Jeg skal ikke ha.
Karbohydrater er ulovlig, og natrium er straff.
Jeg kan ikke bli fristet av det.
For noe tull.
Hør her, idiot. Tofu, kimchi, krydrede grønnsaker og kjøtt.
-Det blir ikke sunnere enn det. -Her, kjære.
Takk.
Du burde vite sånt om du vil bli trener.
Ikke gå meg på nervene.
Det er derfor du stryker på sertifiseringseksamen.
Se hvem som snakker, din arbeidsløse plage.
-Unnskyld? -Nå begynner de igjen.
Kalte du meg en plage?
Beklager at jeg såret deg, min plage av en søster.
Tok du hårknuten min, din drittunge?
Slipp.
Ikke på min vakt. Hånden av hodet mitt først, din plage.
Slipp, ellers!
Hvor skal du, mamma?
Det beistet rev ut håret mitt.
Hvor skal hun, pappa?
Det ser du snart.
Fem,
fire,
tre,
to,
én.
Kommer dette fra kjelleren vår?
Ja.
En legendarisk trommis bor i kjelleren.
Hun dukker bare opp når sinnet når toppen.
Er det trommesettet
du fikk på ungdomsskolen da du ville bli musiker?
Mamma er så talentfull.
Hun er flink til å slå alt mulig.
Det er hun.
-Hun er veldig flink. -Ja.
Hun er som Ringo Starr.
Hun er like flink til å slå trommer som hun er til å slå folk.
Kom igjen, si det.
Hva skjedde egentlig?
Hvorfor sa du opp jobben og brøt forlovelsen?
Du gnir det inn.
Hvordan kan du gni salt i sårene mine når jobben din er å redde folk?
Du må si det så jeg kan hjelpe deg.
Hvorfor gjorde du det? Hvem sin feil var det?
Hvem, hva, når, hvor, hvorfor og hvordan?
Ba moren min deg spørre meg?
Ja. På vaskerommet.
Jeg lar det gå siden du var ærlig.
Det gir ingen mening.
Det er ikke noe en perfeksjonist som deg ville gjort.
En perfeksjonist?
-Jeg? -Ja.
Ingen andre jeg kjenner lever så flittig som deg.
Konkurranseinstinkt, tæl, drivkraft,
prestasjon, grundighet og utholdenhet.
Slik jeg ser det, har du alt.
Har jeg? Du smigrer meg for mye.
Det var ikke smiger.
Du er besatt av suksess,
nevrotisk om andres meninger,
-og du har for høye ambisjoner… -Hei!
Det er veldig nøyaktig.
Så hvorfor ville en som deg
gi opp alt og komme tilbake hit?
Ting skjer, ok?
Greit.
Med noen andre, kanskje.
Men ikke med deg.
Kom igjen.
Gi meg sannheten.
-Kom igjen. -Klokken er fem på ni.
Si det. Hva?
Du er sen.
-Kom igjen. -Helsike.
-Vi er ikke ferdig her. -Ha det.
Vi ses.
Fortsetter du å late deg sånn,
havner du i latskapens helvete.
Jeg bryr meg ikke. Jeg er i himmelen nå.
Hvis det er sånn himmelen er, vil jeg ikke dit.
Kan du sove her?
Kom hit litt, Choisseung.
-Hvorfor? -Jeg har noe å si.
Reis deg først.
Bare kom hit litt!
-Jeg vil ikke. -Kom igjen!
Det er viktig! Kom igjen, skynd deg!
Slutt å krangle, din galning.
Hva er det nå?
Kom nærmere.
-Herregud. -Hei.
Vil du vite noe kult?
Din forræder.
Hvordan kunne du bare gi meg til moren min sånn?
Du er ferdig.
Jeg gjorde det for deg.
Gjorde du det for meg?
Sier du det?
George Orwell sa en gang:
"Den raskeste måten å avslutte en krig på, er å tape den."
Bae Seok-ryu sa en gang:
"En forræder må straffes med døden."
Jeg får ikke puste. Tante Mi-suk!
Hva skjer?
-Ta den, din tosk. -Din drittunge! Hva gjør du?
-Det gjør vondt. -Herlighet.
Går det bra, Seung-hyo?
-Tante. -Du er gal!
Hun prøvde å drepe meg.
Kjære vene.
-Er du skadet? -Det går bra.
Måten du skjemmer ham bort på tyder på at han er sønnen din.
Om bare det var tilfellet!
Ja? Hvorfor bytter du meg ikke mot ham?
Jeg har en idé. Skal jeg være sønnen din fra nå av, tante Mi-suk?
Jeg er for det. Men hva med jobben?
Jeg må gå nå.
Det gjør vondt.
Hei, reis deg.
Du trengte ikke å sparke meg.
Du burde takke meg for at jeg ikke slo deg i hjel!
Du er så slem mot meg, mamma.
Hold kjeft.
Reis deg og ta disse riskakene til Seung-hyos kontor.
Be ham gjøre det selv!
-Riskaker? -Ja.
Jeg bestilte riskaker til deg.
Du burde dele dem ut til alle i nabolaget.
Du tar så godt vare på meg. Takk.
Så rørende.
Du rører meg til tårer.
Reis deg!
Han er så kjekk.
Na-yun.
Så klienten fra Buryeong-dong vil ha vinduene et annet sted?
Ja. Først ville han ha dem vendt østover for morgensolen.
Men nå vil han se solnedganger i stedet.
Hvorfor ombestemmer han seg hele tiden?
Vi har begynt å bygge!
Hei, jeg ba deg organisere pultene,
men du organiserer Seung-hyos bilder i stedet.
-Myeong-u. -Hei.
Hva sa Buryeong-dong-klienten?
Han sa…
Er hun en ny klient?
-Hallo, velkommen. -Hallo.
Hva er dette?
Beklager.
Du må vente litt siden Seung-hyo er i telefonen.
Ikke tenk på det. Jeg kom bare for å levere riskakene.
Du tok med riskaker til oss. Vi burde i det minste servere deg te.
Disse er fra moren min. Jeg leverer dem bare.
Vent, er du…
…barndomsvennen som Seung-hyo fortalte meg om?
Ja, det er jeg. Kjenner du meg?
Selvfølgelig gjør jeg det! Jeg er så glad for å endelig møte deg.
-Det stemmer. Neste tirsdag… -Ja?
…skal vi ha åpningsfest.
Du burde komme.
Å, ok.
Drikk opp.
Så du har kjent Seung-hyo lenge?
Vi har vel en lang historie.
Opplys meg.
Jeg vil vite alt kronologisk.
-Vel, la oss se. -Ikke.
Det vil ta veldig lang tid.
Du vet at han ble født i Frankrike?
Ja.
Det begynte i 1995.
En sommerdag
da jorda på lekeplassen var varm som kull.
-Bonjour. -Seung-hyo!
Det var en dag som alle andre. Jeg kom hjem fra å leke ute
og fant en gutt foran huset mitt.
Det var Seung-hyo.
-Kom overens, ok? -Ok.
Si hei, Seung-hyo.
Hei. Hva heter du?
Han var så kort og kunne ikke snakke koreansk heller.
Han gjemte seg bak moren sin.
Det var da det slo meg.
Si hei.
Jeg må hjelpe denne skjøre gutten.
Du kan ta vare på ham.
Ikke bekymre deg for noe.
Tante Hye-suk overlot Seung-hyo til oss
da hun begynte å jobbe i utenriksdepartementet
fordi moren min
-pleide å jobbe som barnevakt. -Velkommen.
Du er så søt.
-Hun er søt. -Din lille drittunge.
Det var da jeg begynte å passe på ham.
Vil babyen min bli konge eller prins?
Nei, vent.
Du burde være en prinsesse.
Dette er slottet ditt.
Jeg engasjerte ham i kreativt skuespill.
Det er stort, sant?
Må du tisse, baby?
Jeg beskyttet verdigheten hans som barn og tok vare på hygienen hans.
Dette vil få deg til å vokse.
Og dette vil gjøre tennene dine sterkere.
Jeg oppmuntret også til sunne spisevaner så han kunne få riktig næring.
Denne er bare bra for deg.
Spis opp, babyen min.
Vær snille mot ham.
Det blir ikke et problem,
ikke sant?
Jeg bidro til hans sosiale utvikling i gruppen.
Ja, jeg tror vi har nok.
Kom igjen, baby.
Jeg hjalp ham til og med å lære om økonomi.
Jeg oppdro Seung-hyo.
Det er bare det du tror.
Ikke kom til jobben min og spre rykter om meg.
Jeg burde saksøke deg for å spre falsk informasjon.
For en utakknemlig drittsekk.
Du burde betale meg tilbake, ikke saksøke meg!
Hun har rett.
Ikke stol på henne. Hvert ord hun sier er løgn.
Hun er en lystløgner.
Aldri i livet. Historien hennes høres ikke ut som løgn.
Den har en fortellingskurve.
-Ja, det har den. -Ja.
Men det er manipulert.
Denne jenta
var den første galningen jeg møtte.
Galning?
Seung-hyo, hun er min gamle venn, Mi-suk.
Og den jenta er datteren hennes, Seok-ryu.
Hun er på din alder.
Hei. Hva heter du?
Du er skitten.
Jeg har visst det siden vårt første møte.
-Hei, Seok-ryu. -Hallo!
Hun var så aggressiv.
Du er så søt.
Det var overveldende.
Ekkelt.
Vil babyen min bli konge eller prins?
Dere kjenner meg.
Jeg trenger alenetid.
Den er klissete.
Men denne jenta…
-Dette er slottet ditt. -…lot meg aldri være alene.
Det er så stort!
Hun forstyrret min fredelige ensomhet.
Må du tisse, baby?
Hei!
-Hun seksuelt trakasserte meg, -Mamma! Han snakker koreansk!
jeg kunne ikke annet enn å si ifra.
-Jeg hater bønner i ris. -Hun lærte meg liksom koreansk.
Her.
Spis bønner, Seung-hyo.
Hun ga meg ting hun ikke ville spise.
Jeg liker dem ikke.
En baby bør ikke være kresen.
Spis opp, babyen min.
Hvem skal være "har'n"?
Babyen min.
Han gjør det.
-Rødt lys, grønt lys. -Babyen er "har'n".
Rødt lys…
Hun ba alle være snille,
men fikk meg til å være "har'n".
Kom igjen, baby.
Det stemmer. Senere begynte hun å stjele pengene mine.
Jeg skal ta hevn.
Alle lommepengene mine
ble til sjokolade og iskrem
og endte opp i den munnen der.
Sier gutten som ikke engang kunne gå på do alene.
Du er den lille pervoen som fulgte etter meg på do.
Jeg prøvde å hjelpe deg.
Du klarte ikke å ta av buksene
-og tisset på deg. -Herlighet.
Slutt med sånt tull.
Jeg sa jo at det sprutet vann på buksene mine.
Det så ikke ut som vann.
Kjære vene.
Herlighet.
Jeg har aldri sett Seung-hyo så barnslig før.
Ikke jeg heller. Men når jeg ser hvordan de gikk på do sammen,
ser jeg at de er nære venner.
Jeg har lest forskjellige kjærlighetshistorier i ti år,
-fra fanfics til fantasy-romaner. -Ja?
Og det er én ting jeg blir gal av.
Den barndomsvenn-greia.
Hva skal det bety?
De burde se etter engelske barnehager.
Aner du hvor dyre engelske barnehager er?
Og likevel vil kona at tvillingene våre skal gå i en!
Hei, hvor skal du? Jeg er ikke ferdig!
Dette er Yoon Myeong-u.
Å, hallo.
Unnskyld?
-Hørte du det? -Hva?
Datteren til Root Diner var visst utro mot forloveden,
så forlovelsen er brutt.
Selvfølgelig hørte jeg om det. Alle vet det allerede!
-Jeg visste det. -Du store.
Skryter ikke Mi-suk av datterens flotte jobb i USA?
Jeg hørte hun fikk sparken. Det vil lære henne å ikke skryte så mye.
Ikke sant?
Har du handlet, Mi-suk?
Ja. Jeg ville rive noe i fillebiter.
Hva skal du rive i fillebiter?
Jeg har ikke bestemt meg. Det kan være noen grønnsaker
eller noen som er uheldig.
HYEREUNG EIENDOMSMEGLING
Hei, Mi-suk.
Greit, Hye-suk. Ok.
Jeg skal se hva jeg kan gjøre. Greit.
Ha det.
Du store.
Hvorfor er du så rød i ansiktet?
De sladrehankene.
De storkoser seg.
De snakket bak ryggen min!
De er de verste.
Hvis du ikke ville det,
burde du ikke ha banket datteren din foran alle…
Det jeg mener er
at det hadde vært bedre å disiplinere henne privat i ditt eget hjem.
Hva sa Hye-suk?
Hun sa at hun inviterte Hee-søstrene
til Seung-hyos åpningsfest.
Yeong-hee, Soon-hee, Jung-hee og Min-hee?
-Ja, dem. -Hvorfor skulle hun invitere de snobbene?
Husker du ikke at Hye-suk fortalte dem om Seung-hyos nye kontor
på gjenforeningen?
Hvorfor plapret hun om det til folk hun ikke engang er nær?
"Kjære vene, visste dere ikke det?"
"Datteren min jobber for Greip."
"Hun skal også gifte seg,
og bryllupet blir i USA."
"Svigersønnen min er internasjonal advokat."
Det er jævlig fuktig i dag.
Og jeg snakket aldri så selvtilfreds.
"Internasjonal advokat. Greip."
-"Advokat…" -Så irriterende.
-Det holder! -Bevares, ro deg ned.
Solnedganger i Korea er best.
Det er gjort.
Bravo. Hva var det kule trikset?
Det er ingenting.
Bare en overlevelsestaktikk fra utlandet.
Å, jeg skjønner.
Hvor er Seung-hyo?
Skulle jeg ringe den dusten?
Hvor er du, Seung-hyo?
Ikke be ham komme!
Kom til Seok-ryu om du er ferdig.
Hva mener du med "hvorfor"? Spis med oss.
Ok, ha det.
Kommer han?
Nei, han ba oss stappe i oss uten ham.
Seok-ryu.
Har du noe å drikke?
Nei.
Vi har bedre soju hjemme.
Jeg trenger det til kafeen.
Jeg vil ikke se Seok-ryu.
Virkelig?
Jeg liker at hun er hjemme.
Seriøst?
Liker du også å se henne strødd rundt uten å gjøre noe?
Blodet mitt koker bare jeg tenker på det.
Jeg føler også at jeg har vært gjennom en orkan.
Hjertet mitt er knust som om det har vært en naturkatastrofe.
Så hvorfor snakker du ikke med Seok-ryu?
Hun skjuler nok noe for oss.
Få henne til å fortelle deg resten.
Bare la henne være. Hva er det med deg?
Hvordan kan du være så likegyldig? Det er som om hun er fremmed for deg.
Du oppfører deg som om hun ikke er datteren din.
Det er over streken!
Jeg bare sier det.
Du er så bekymringsløs, sitter på hendene,
mens jeg føler at jeg er på en knivsegg.
Nå er du stille igjen.
Du unngår problemet, akkurat som du alltid gjør.
Jeg tør ikke spørre.
Jeg er redd forlovelsen hennes brøt
fordi jeg ikke var god nok for familien hans.
Det var så kult.
-Jeg er så flink, ikke sant? -Det er du!
-Er jeg fantastisk? -Ja.
Det var som å se på et sirkus.
Den var vanskelig.
-Det så sånn ut. -Sant?
Kom igjen, vis meg igjen!
Dere er for høylytte. Jeg hørte dere helt nede i gaten.
-Hei. -Se på denne ubudne gjesten.
Du ødela stemningen.
Husj!
Har du kjøpt noe å drikke?
Selvfølgelig ikke.
Dere vet ikke hvordan man har det gøy.
Hør her. Vi trenger virkelig øl på en nydelig vårkveld som denne.
-Skal jeg gå og kjøpe? -Glem det.
Jeg går.
Takk.
Eller skal jeg kjøpe risvin til pannekakene med vårløk?
Øl til meg.
Hold kjeft.
Er du ikke for opptatt til å være her?
-Ypper du til bråk allerede? -Nei, jeg mener…
Det så alvorlig ut tidligere.
Hvis du skal fortsette å lyve, bare dra hjem.
Hvorfor kom du hit?
Pass munnen din.
Jeg bar disse helt hit.
-Du burde være takknemlig. -Seung-hyo.
Jeg mener, Mr. Choi. Vi må snakke sammen.
Blir rekkehusprosjektet forsinket? Hvorfor så plutselig?
Økte kostnader for råmaterialer og bygging.
Det er innstilt på ubestemt tid.
Da betaler de oss ikke for designene før byggingen fortsetter.
Hva skal vi gjøre? Vi har fortsatt mange utgifter å dekke.
Men vi får betalt for ungdomssenteret i Seongjin.
De sa de betaler oss neste år på grunn av budsjettproblemer.
Økonomien må være dårlig.
Vi har ingen nye klienter heller.
Noe skjedde, ikke sant?
Noe skjer der.
-Det brenner. -Å nei.
Pokker, den er brent.
Håper ikke det er noe å bekymre seg for.
Vil du ha litt?
Skal jeg spise den?
Nei, jeg lager en ny til deg.
Flytt deg. Jeg lager min egen.
Aldri i livet.
Du såret stoltheten min.
Jeg er kjent som Husets kokkemester Bae.
Jeg hadde til og med en vlogg som spesialiserte seg på koreansk matlaging.
Skjønner.
Tror du meg ikke?
Jeg skal vise deg.
Hvor lenge skal du holde tilbake?
Du har klart å holde dem unna i to dager,
men foreldrene dine og Mo-eum vil spørre
hvorfor du gjorde det du gjorde.
De slutter ikke å spørre.
Hva med deg?
Skal du spørre?
Jeg er ikke nysgjerrig.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg sier det aldri uansett,
selv om jeg sier det til alle andre i verden.
Greit.
Men likevel,
ikke vent for lenge med å si det til tante Mi-suk.
Hun er moren din.
Hva er det?
Ba mamma deg gjøre dette?
Hva?
-Hei. -Din lille rotte.
Gjør deg klar for runde to.
Slipp meg, din galning.
Ikke senk guarden, sa jeg.
Kom igjen, det er vondt.
-Vent, jeg… -Din slamp.
Det gjør vondt.
SVIGERSØNNEN MIN
Han svarer ikke.
Hvorfor gjemmer du telefonen?
Hvem ringte du til?
Hun hører meg vel ikke.
Ørene dine svikter vel ikke allerede?
Skal du på Choisseungs åpningsfest i morgen?
Selvsagt.
Vent, skal du også dit?
Jeg ble invitert, så…
Nei. Hvorfor skulle jeg dra dit?
Det har gått noen dager, jeg er allerede lei av ham.
Seung-hyo er sånn, vet du.
-Hei, hva gjør du? -Hva prøvde du å skjule?
Gi den tilbake nå!
Mamma.
Ringte du ham?
Ja.
Hva? Har jeg gjort noe galt?
Jeg sa at det var slutt, mamma!
Du forteller meg ikke alt,
så jeg skulle spørre ham om det.
Hva gjør du? Hei, stopp!
Ikke ring ham igjen.
Din lille…
Hva i…
Slettet hun nummeret hans? Herlighet.
Må jeg virkelig ha dette intervjuet?
Det er ikke promotering. Jeg vet du hater det.
Det er om sosial kapital.
En reporter ville spørre oss om eldresenteret vi bygde.
Sier du det?
Hva leser du egentlig?
Jeg forsker på presedens.
Det er ikke riktig at de ikke betaler designgebyret.
Jeg skal spørre rundt
og møte en advokat jeg kjenner.
Hjelper det?
Kontrakten sier ikke når designgebyret må betales.
Men jeg burde prøve alt.
Jeg er også bekymret for lånene.
Seung-hyo?
Var det forhastet å bygge vårt eget kontor?
Vent.
Jeg tror det er reporteren.
Han går i feil retning.
Hva…
Det er farlig her, frue.
Jeg må plukke opp disse.
Det er så bortkastet.
La meg. Vent der borte.
Vent her, frue.
Beklager.
Takk.
Mr. Choi Seung-hyo?
La oss skynde oss.
Å, akkurat.
Herlighet.
Hjulene er slitne, og akselen er skjev.
Jeg klarte å balansere den, men den varer ikke lenge.
Hvor skulle du?
Jeg tar dem med til søppeldynga.
Hvor mye kan du selge dem for?
Jeg pleide å få minst 130 won for 1 kg,
men nå får jeg mindre enn 100 won.
Jeg stjal for mye av tiden din.
Takk for hjelpen.
Er det greit for deg å dra den alene?
Det går bra. Jeg gjør dette hver dag.
Vær forsiktig, frue.
La oss gå og gjøre intervjuet.
Vil du dytte eller dra?
Jeg dytter.
Vi hjelper deg.
-Klar? -Ja.
Hvorfor kommer de ikke?
Det er helt utrolig.
Unnskyld?
Vil du ha litt vann? Jeg trodde ikke du ville ha.
Jeg snakker ikke om det.
Hun fikk bare 3,000 won for så mye papp og papir.
Ja, ikke sant?
Det var vanskelig nok for to voksne menn.
Hvordan gjør hun det hver dag?
Livet er tøft.
Du trengs ikke her lenger.
Jobber Seok-ryu alltid alene?
Tror hun at hun kan løse alt selv?
For en innbilsk egoist!
Hun er en typisk koreaner. En arbeidsnarkoman.
Hun tror alt er en konkurranse
og tar det aldri rolig.
Legg igjen en beskjed etter pipetonen.
Hyeon-jun?
Jeg…
Jeg trenger deg virkelig nå.
Hyeon-jun.
Det er siste stopp.
Vennligst gå av.
Å, beklager.
Takk, sir.
Ikke noe problem.
Hallo, sir.
Dere to jobbet for Jangyu arkitektur, ikke sant?
Det er det beste arkitektfirmaet i Korea, for ikke å nevne ellevteplass i verden.
Kan jeg spørre hvorfor dere valgte å utvide så tidlig?
Jeg lærte grunnprinsippene i arkitektur ved Jangyu.
De lærte meg alt jeg trengte å vite for å tjene til livets opphold.
Men siden det er et stort selskap som er departementalisert,
var en del ute av mine hender.
Du har rett.
Jo mer erfaring jeg fikk,
jo mer ville jeg prøve å håndtere prosjektene alene,
fra start til slutt.
Det virker som dere har oppnådd suksess på et felt med stor konkurranse,
med åpningen av deres eget arkitektfirma snart.
Hvordan føles det?
For å være ærlig angrer jeg.
Unnskyld?
Hva snakker du om?
Jeg tviler på avgjørelsen et dusin ganger om dagen
og lurer på om jeg har tatt rett valg.
Men jeg tror fortsatt at det er bedre
å angre på å ha gjort noe enn å angre på å ikke ha gjort noe.
Beklager. Jeg må ta denne.
Ikke noe problem.
Det er ingen skjult mening bak det.
Når kommer du tilbake?
I overmorgen.
Jeg er på vakt, og har et seminar.
Har du glemt åpningsseremonien til Seung-hyo?
Du burde ha ryddet timeplanen din.
Jeg hadde ikke noe valg.
Jeg sender ham blomster og ringer ham.
Gjør som du vil.
Når er neste oppdrag?
Det er en måned siden du kom tilbake fra Tunisia…
Det skjer når det skjer.
Hvorfor? Vil du bli kvitt meg nå?
Si fra når du er sikker.
GRANATEPLETRE
Hva gjør du her?
Hvorfor er du hjemme så sent?
Jeg spurte deg først.
Få deg litt søvn.
Hei!
Hva?
Ta dette.
Et granatepletre?
Til åpningsseremonien.
Jeg ville gi deg noe unikt.
Her, det vil minne deg om meg.
Kan jeg kaste den?
Ja, du kan kaste det,
men granatepler symboliserer overflod.
For hvert blad som faller av, vil selskapet ditt også krympe.
Så du prøvde å forbanne meg. Ta det tilbake.
Du kan ikke gi tilbake en gave. Behold den.
Bare ta det med deg i morgen. Det er for tungt.
Jeg kommer ikke i morgen.
Hvorfor ikke? Er du opptatt?
Ja. Veldig opptatt.
Hils Mr. Yoon fra meg.
Hvor er den?
Jeg vet jeg la den her et sted.
Hva ser du etter? Du kommer for sent.
Brosjen min.
Den du kjøpte til meg for lenge siden med en perle i midten.
Å, den?
Hvorfor ser du etter den?
Jeg vil bruke den i seremonien.
Mine gamle klassekamerater kommer,
og de er alltid pent kledd.
Er ikke den brosjen gammel og sliten?
Du sa det var ekte gull.
Gull blir ikke stygt, så det er greit.
Skal du ha på deg den kjolen?
Ser det rart ut? Skal jeg skifte?
Nei, den er fin.
Hvor la du den?
Hadde jeg visst det, hadde jeg funnet den allerede. Hvor kan den være?
Det er så rart.
La meg se. Noen ganger finner andre slike ting raskere.
Så du her?
Jeg brukte den til hanboken i bryllupet til fetteren din.
Så hvor er den?
Her?
Jeg la den et sted.
Mamma.
Hvorfor har du ikke brukt kosmetikken jeg sendte fra USA?
Jeg beholdt dem til en spesiell anledning.
Jeg kjøpte dem for lenge siden!
Du skal ikke bruke dem etter utløpsdatoen!
Legg dem tilbake.
Jeg har ikke tid til å krangle med deg nå.
Jeg er allerede sen. Jeg må gå nå.
Da drar jeg.
SERUM FOR LYSERE HUD
Kom igjen.
GRATULERER
Hei, du er her!
-Takk for at du kom. -Selvsagt.
Kom inn, jenter.
-Herlighet! -Seung-hyo.
-Takk for at du kom. -Det er utrolig!
Det er vakkert.
Bygningen ser fantastisk ut.
Det kan du si.
Det ser utrolig ut.
Kom igjen, gå inn.
Utrolig at den kresne lille gutten vokste opp til å bli en vellykket mann.
Jeg er stolt av deg.
Jeg er bare direktør for syns skyld.
Denne fyren er den ekte sjefen.
Hallo, frue.
Jeg hørte du var i tilbake, men fikk ikke møtt deg.
Hun er Seung-hyos mor, ikke jeg.
Jeg er bare en venn.
Jeg er Seo Hye-suk.
Hyggelig.
Jeg beklager, frue. Jeg heter Yoon Myeong-u.
Når jeg ser på deg nå,
ser jeg hvor Seung-hyo
fikk utseendet sitt fra.
-Virkelig? -Ja!
Det hører jeg ofte.
Tante Mi-suk, hvor er Seok-ryu?
-Vel, hun er… -Hye-suk!
-Hye-suk. -Yeong-hee.
-Hallo. -De er virkelig her.
-Hva nå? -Godt å se dere.
-Hei! -Hallo.
Dette er sønnen min.
-Si hei. -Hallo.
-Herlighet. -De er vennene mine.
-Takk for at du kom. -Husker du meg?
Hyggelig å møte deg.
Hye-suk, Mi-suk, Jae-suk og In-suk.
Det er en stund siden jeg har sett dere.
Ja, det er en stund siden Hee- og Suk-søstrene møttes.
For noen smakløse navn!
Jeg vet ikke hvorfor vi ga oss selv de kallenavnene da.
Takk for at dere kom.
Selvsagt kom vi for å feire vår venns gode nyheter.
Har ikke du også gode nyheter, Mi-suk?
Skal Seok-ryu gifte seg?
Vel, greia er…
Har du ikke hørt det? Forlovelsen ble brutt.
Kjære vene. Ble den brutt?
Det visste jeg ikke.
Vel,
jeg fortalte det i gjenforeningschatten
for noen sendte bryllupsgaver, men du gikk nok glipp av det.
De så det nok.
Sa du ikke at seremonien var på et fancy feriested på Hawaii?
Hva gikk galt?
Ingenting gikk galt.
Vi er bare ekstra forsiktige siden ekteskap er så viktig.
Det hadde vært bedre om dere hadde gjort det
før forlovelsen.
Slutt å være så gammeldags.
Hun gifter seg ikke med en konge i Joseon-dynastiet eller noe.
Tidene har forandret seg.
Det er ikke ulovlig å ombestemme seg.
Selvfølgelig ikke. Det er bedre enn å gifte seg
og skille seg etterpå.
-Ikke sant? -Selvsagt.
-Det er bedre sånn. -Tankene deres
er mer smakløse enn kallenavnene våre.
Jeg mente det ikke sånn.
La oss ikke ødelegge dagen og snakke om noe annet.
Greit. Jeg skal heve glasset for det.
Det er godt å se dere.
-Skål. -Skål.
Beklager. Jeg burde ha vært der.
Det går bra. Jeg vet hvor opptatt du er.
Greit. Jeg må gå nå.
Ok. Ikke hopp over måltider.
FAR
Mi-suk prøvde så hardt å virke ok.
Hun har alltid vært sånn.
Så snobbete, selv om hun ikke har noe.
Men jeg synes synd på henne.
Hun var like smart som Hye-suk,
men for fattig til å gå på college.
Og se, hun spiller fortsatt annenfiolin for henne.
Tror hun at datterens suksess gjør opp for hennes egen fiasko?
"Datterens suksess"?
Hun ser ikke så vellykket ut nå som forlovelsen brytes.
Du har rett.
Som de sier: "Som mor, så datter."
Nettopp.
Jeg trodde ikke du kom.
Jeg bestemte meg for å stikke innom litt.
Hva er forskjellen?
Se på alle gjestene. Bra for deg, antar jeg.
Takk.
Jeg blir bare her. Kan du be moren min komme?
Du er fortsatt min gjest.
Du ga meg til og med en gave.
Tok du den med hit?
Jeg kan ikke kaste den.
Du er vel sulten?
Det går bra. Jeg bare hilser på og drar.
Hva er det med deg?
Noe er galt.
Du stirrer som om du har gjort noe galt.
-Det gjør jeg ikke. -Du gjør det nå.
Jager noen deg?
Jeg sa det går bra.
Gjør det?
Så vent her.
Jeg henter moren din og litt mat.
Det går virkelig bra.
Vi brukte et dyrt cateringfirma, så spis litt.
Seok-ryu.
Mamma.
-Hva gjør du her? -Gir deg denne.
Jeg fant den etter at du dro.
Hvorfor tok du den med helt hit?
Jeg tenkte du ville ha den.
Du ser bedre ut med…
Du burde gå nå.
Choisseung skulle ta med noe til meg…
Snakk med ham senere!
Hva er galt?
Folk vil snakke om de ser deg her.
Mamma.
Skammer du deg over meg?
Mi-suk.
Å, det er Seok-ryu.
Hallo, Seok-ryu.
De er på vei ut, så jeg skulle si ha det.
Jeg skjønner.
Er dette Seok-ryu?
-Kjære vene. -Hei.
Du må være Mi-suks datter.
Hyggelig å møte deg.
Vi gikk i klasse med moren din på videregående.
Jeg er glad vi møtte dere. Jeg ville introdusere dere for henne.
Si hei til vennene mine.
Hallo, jeg heter Bae Seok-ryu.
-Hallo. -Hun er så pen.
Sa jeg at hun jobbet for Greip?
Men hun sluttet nylig.
Men det er et prestisjefylt selskap.
Ja, hun er arbeidsledig nå.
Bare tuller, selvfølgelig!
Hun tar en pause mellom jobbene.
Hun ble rekruttert av et enda bedre selskap.
Virkelig? Hvilket selskap?
Jeg kan ikke holde styr på alle.
Jeg sier det når det er bestemt.
Skal hun tilbake til USA?
Selvsagt. Det er hjemmet hennes.
Jeg vil tilbringe så mye tid med henne som mulig mens hun er her
og lage masse god mat til henne.
Jeg har dårlig samvittighet for at hun er så tynn.
-Ja, ikke sant? -Ja.
Da hun sa at hun skulle slutte,
tilbød de henne mer penger for å få henne til å bli.
Men hun valgte å gå for en bedre jobb.
Bra for henne.
Du er veldig flink til å lyve.
Øvde du på det på forhånd
i tilfelle jeg vanæret deg?
Jeg løy ikke.
Du drar tilbake til USA.
-Hva? -Jeg kjøper en billett til deg,
så pakk sammen og dra tilbake til USA med en gang.
Du vil vel ikke ha meg her?
Du ville ikke at jeg skulle komme tilbake.
Derfor gjorde du om rommet mitt.
Det er en annen sak.
Hvorfor sutrer du om rommet ditt som et barn?
Dette rommet sier alt jeg trenger å vite.
Du ville ikke ha meg hjemme igjen!
Det stemmer! Så pakk sakene dine.
-Mamma! -Skal du ikke det?
Da gjør jeg det for deg. Hvor er kofferten din?
Hva gjør du, mamma?
-Slipp. -Ikke gjør dette.
Jeg drar ikke!
-Jo. -Nei, det gjør jeg ikke!
-Jeg drar ikke, sa jeg! -Slipp!
Har du gått fra vettet?
Det kan du banne på.
Det var du som drev meg til vanvidd.
-Hva har jeg gjort? -Må du spørre?
Jeg vet ikke hvorfor du oppfører deg som om jeg har begått en stor forbrytelse!
Hei.
Hvordan kunne du gjøre dette mot meg etter alt jeg gjorde for å oppdra deg?
Slik jeg så det,
uansett hvor patetisk mitt liv var,
taklet jeg alt så lenge du gjorde det bra.
Hva så om livet mitt er sånn?
Datteren min lever et flott liv.
Hvordan kunne du forråde meg sånn?
Du dolket meg i ryggen!
Er det å bryte forlovelsen og slutte i jobben,
å dolke deg i ryggen?
Ja, det stemmer. Jeg vil ikke engang se ansiktet ditt.
Du sover hele dagen og tuller rundt som en idiot.
Tenker du aldri på
hvor søvnløs jeg må ha vært?
Eller hvor lite moro jeg må ha hatt alle disse årene
for å tulle rundt sånn?
Alle har det vanskelig. Du er ikke spesiell.
Selv om det er tilfellet…
…kan du ikke bare være på min side?
Mamma!
Jeg kom hjem fordi jeg var utslitt.
Du vet hvor hardt jeg har jobbet.
Kan du ikke…
…bare si at jeg gjorde en god jobb,
og la meg ta en pause?
Selvfølgelig vet jeg hvor hardt du har jobbet.
Derfor er jeg så sint!
Mens andre betalte for å dra til USA,
fikk du fullt stipend
og tjente til livets opphold selv.
Men nå lar du alt det harde arbeidet gå til spille.
Jeg kan ikke bare la det gå.
Du er min dyrebare datter.
Du er min stolthet og glede!
Hvorfor må jeg…
Hvorfor må jeg alltid være din stolthet og glede?
Kan jeg ikke bare være datteren din,
uansett hvor patetisk eller mangelfull jeg er?
Hvorfor må jeg pynte på livet ditt?
Herregud.
Du ser ut som et spøkelse i en skrekkfilm.
Du skremte meg.
Hvordan visste du hvor jeg var?
Du er for fantasiløs til å dra noe annet sted.
Lekeplassen ble så mye finere.
Det kunne vært Disneyland.
Hva skal jeg leke med nå?
Vil du ta dumpehusken med meg?
Nei, men vær så god.
Jeg kan ikke ta dumpehusken alene.
Klatrestativet, da?
Å, det stemmer. Du pleide å være redd for det.
Det er ikke sant.
Du er fortsatt redd.
-Det er jeg ikke! -Det er du.
Hva er så skummelt med dette?
-Ser du etter meg? -Du skremte meg.
Når klatret du opp?
Tror du jeg fortsatt er den lille gutten du kjente?
Nei, du er en høy mann nå.
Du har blitt så høy, gamle mann.
Selvsagt. Jeg er 34 allerede.
Vi er vel det.
Dette klatrestativet så stort ut da jeg var liten.
Husker du hva du alltid sa da du var på toppen?
Du sa du ville spise skyene som sukkerspinn
og knuse stjernene som om de var drops.
Jeg husker det.
Jeg trodde jeg ville bli høy nok til å ta på himmelen når jeg ble eldre.
Men det er umulig.
Det regner.
Du er en plage.
Kjøpte du bare én paraply?
Ja, jeg hater å kjøpe paraplyer i dagligvaren.
Du trengte bare en liten en. Få komme under.
Gå vekk.
Bare hold ut.
Jeg sa vi burde gå ned!
Aldri i livet. Jeg vil fortsette å leke!
-Hei. -Hvorfor ler du alene?
Jeg kom på noe morsomt.
Husker du
da jeg forlot deg her oppe helt alene og stakk av
da vi var små?
Du gråt hele natten
til noen ungdomsforbrytere som kom for å røyke hjalp deg.
De var hyggelige.
"Hyggelige"?
De var en gjeng med bøller!
-Nei, det var de ikke. -Kom igjen.
De var åpenbart kjeltringer som ville ta en røyk.
Husker du også
at det pleide å være en karusell der?
Og én gang…
…slo jeg hodet mot den,
fikk en stor kul og så ut som et romvesen.
Jeg kunne ikke engang se…
Jeg kunne ikke se meg i speilet på en stund.
Barna sa at karusellen ville bli til en tidsmaskin
om du spant den hardt nok.
Jeg trodde virkelig på det.
Det er derfor jeg…
Jeg ler så jeg nesten gråter.
Hei, det regner fortsatt.
Bare velg én ting.
Hva?
Ikke tving deg selv til å le om du vil gråte.
For en idiot.
For en komplett idiot.
Ekkelt, du får snørr over hele ermet.
Det er ikke snørr, det er regnvann.
Regnet vasket det bort.
Sminken din ble også vasket bort. Du ser forferdelig ut.
Hvem bryr seg? Jeg trenger ikke å se bra ut for deg.
Du hørte krangelen vår, sant?
Stemmen din var så høy at jeg ikke kunne overse den.
Du er så irriterende.
Bare glem alt.
Allerede glemt.
Mamma hater meg.
Du hater henne også nå.
Er det ikke patetisk
at jeg fortsatt hater mamma i min alder?
Visste du at…
…akkurat som månen er jordens satellitt,
har hat sine egne satellitter.
Dine høye forventninger, din tro
og din hengivenhet for en viss person
henger sammen.
Men når elementene går ut av bane eller retrograderer,
kan det bli til hat.
Du kan ikke hate noen med mindre du elsker dem.
Hva er det?
-Så du det? -Hva da?
Et stjerneskudd.
Det var et stjerneskudd der!
Du så bare syner.
Jeg vet hva jeg så!
Se! Det var det ett til!
-Jeg så det. -Ikke sant?
-Det er så kult. -Ønsk deg noe.
Det er så barnslig.
Hva ønsket du deg?
Jeg ønsket at firmaet ikke skulle gå under.
Jeg vet at du bare skryter.
Hvorfor skulle firmaet ditt…
Noe skjedde, ikke sant?
-Jeg har rett, ikke sant? -Du er så voldelig.
Det er bare det at
jeg tok en stor sjanse…
…og jeg er redd jeg går på trynet.
Vi har ingen nye klienter,
og vi får ikke designgebyret heller.
Kom, vi går.
Akkurat nå? Hvor?
Bare si hvem som skylder deg penger. Jeg skal få dem til å hoste det opp.
Hvordan da?
Jeg drar ikke før de betaler.
Jeg burde ha tatt en skummel tatovering eller noe.
Jeg vet det. Jeg burde ha på meg dyremønster når vi drar.
Mamma har nok noen i skapet sitt.
Du er noe for deg selv.
Hvor skal jeg dra?
La oss gå til en matbod.
Vi kan spise nudler.
Hei.
Leste du tankene mine?
Hvordan visste du
at jeg ønsket at matboden i nærheten fortsatt var åpen?
Hvem ønsker seg noe sånt?
Jeg gjør det.
La oss hente pengene dine etter vi har spist.
Jeg kan vel aldri gå under nå.
Jeg må presse meg gjennom alt, uansett hva.
Hvorfor det?
Fordi jeg aldri vil se deg i klær med leopardmønster.
Er du redd jeg vil se for sexy ut for deg?
Vet du hva som ville skjedd om du hadde på deg noe sånt?
Du ville blitt jaktet og skutt.
Vil du avgå, gå under bakken eller dø?
Jeg vil heller spise.
Seok-ryu.
Hvor dro hun så tidlig?
YOON MYEONG-U
-Mr. Yoon? -Ja?
Jeg snakket med klienten fra Buryeong-dong,
og han bestemte seg for å ha vinduene vendt østover.
Virkelig? Hvordan overbeviste du ham?
Jeg sa bare at østvendte vinduer
ville gi hell og penger.
Hva?
Funket det virkelig?
Ja.
Men hvor er Seung-hyo?
Jeg savner ham sånn.
Jeg vet ikke. Han har ikke vært her i hele dag.
Ja, du kan sette den her.
YOON MYEONG-U
Du er hjemme, Seok-ryu.
Skynd deg og skift, så vi kan spise middag.
Jeg er ikke sulten.
Mamma.
Mamma!
Hvorfor kan du ikke rope på faren din?
Greit, pappa. Mamma!
Hva skjedde med rommet mitt?
Hold munn.
Gå og vask hendene dine.
Moren din ba Seung-hyo om å gjøre det.
Hva er det, tante Mi-suk?
Jeg har en jobb til deg, Seung-hyo.
-Kan du innrede rommet til Seok-ryu? -Hva?
Hun kan ikke bo på lageret som om hun er en koffert.
Om det er for noen dager eller måneder, fortjener hun et rom.
Det er jeg helt enig i.
Veggene skal være grønne,
men med noen mønstre som dette.
Har du noe lignende?
Selvsagt.
Det er et gammeldags design,
men hold deg så nært som mulig.
Jeg tror vi har det du trenger her.
Takk.
YOON MYEONG-U
Hvor skal vi sette denne?
Sett den nær veggen, er du snill.
-Her? -Ja.
Du skulle ha sagt at du skulle pusse opp rommet mitt.
Jeg skulle si det i morges, men du var ikke her.
Hvor har du vært hele dagen?
Bare her og der.
Hun må ha hatt et ærend. La oss spise.
Se på det.
Her.
Spis.
-Kjære. -Takk.
Takk for maten.
Har du lagd ris med øresnegler? Var det ikke dyrt?
Ikke vær redd.
Ingenting er for dyrt for jenta mi!
Spis opp.
Det er så godt.
Det er utrolig godt!
Ikke sant?
Ta litt bresert oksebryst.
-Dette er utrolig. -Du liker dette også, ikke sant?
-Det er aubergine. -Ta litt.
-Det liker du så godt. -Du skal få mer.
Ro deg ned før hun kveles.
Slutt å slå meg!
Hva er det med denne unaturlig lykkelige familievibben?
Du kom akkurat i tide. Vask hendene.
Jeg sa at jeg slanker meg, mamma.
Hold kjeft og spis.
Hvis dere to krangler igjen, sparker jeg dere ut umiddelbart.
-Sitt. -Greit.
-Sitt. -Ok.
Her, prøv litt av dette også.
Hørte du ikke at moren din ba deg vaske hendene?
Du burde vaske dem på badet.
Gi dette til Seok-ryu.
Sånn, ja. Spis opp.
Det er veldig godt.
Det er virkelig det.
Hei, det er midt på natten.
Hva skjer med stjernene i taket?
Burde du ikke takke meg først?
Du er så nøye.
Hvordan gjenskapte du stjernene i taket?
Bare stjernene? Hva med alt annet?
Alt annet også.
Tryllet du på rommet mitt?
Jeg skrudde tiden tilbake.
Skrivebordet der du skrev et kjærlighetsbrev til din overordnede.
Sengen du gråt på etter at han avviste deg.
Teppet du sparket i forlegenhet.
Jeg gjenskapte din pinlige fortid.
Pokker, jeg husker alt nå.
Nei, stopp! Dra tilbake til underbevisstheten!
Jeg må slutte å huske alle de pinlige tingene!
Jeg må be om en tjeneste.
Sørg for at gardinene er trukket for ordentlig.
Hva?
Jeg er helt på styr. Det er så varmt.
Vent, hva?
Hvorfor er du der?
Dette er grunnen.
Jeg vil ikke se noe ubehagelig når jeg åpner vinduet.
Sengehåret og det usminkede ansiktet,
for eksempel.
Jeg var faktisk takknemlig et øyeblikk.
Men glem det. Jeg kommer bort.
Forresten,
hvorfor er du bekymret for utsikten?
Du bor ikke der engang.
Jeg flyttet tilbake.
Hva?
Jeg bor her nå.
HATE
LOVE
LOVE NEXT DOOR
Du vet at folk faktisk har jobber på dagtid, ikke sant?
Hva skal vi gjøre nå?
Forlater dere meg her?
Jeg vil gjøre dette.
Ble du med i konkurransen om å bygge opp treningssenteret
og bygge en ny skolebygning?
Hva var din opprinnelige drøm?
Drømmen min?
Vi overfører en akuttpasient.
Jeg tror han prøver å rydde vei.
Hvis du kunne svømt igjen,
ville du fortsatt vært arkitekt?
Hva er greia med den gamle tidskapselen?
Lurer du ikke på hva det står?
Ikke gjør det, sa jeg.
Kom og hent den, da.
Tekst: Mari Tufte Juvik