LOVE NEXT DOOR
VILL DU HA SIDFLÄSK?
Vad gör jag här?
Vad tror du? Du rengör grillar.
Rengör dem ordentligt.
Titta, de här är inte rena.
Hur kunde jag lita på denna galning
när hon sa vi skulle till ett fint ställe.
Det är fint här.
Man kan träna på att känna igen kött.
Grillad kind, fläskkarré,
och sidfläsk.
Man borde göra parfymer av dem.
Är du optimistisk eller galen?
Optimistiskt galen?
Jag förstår.
Det är tufft, eller hur?
Men ni ska veta att
det här är inget jämfört med middagen.
Lycka till.
Vänta, ska du gå? Allvarligt?
-Släpp mig. -Inte en chans.
Över min döda kropp.
Släpp mig nu.
Nej, jag kan inte! Du får inte gå!
-Släpp mig. -Nej.
Du och jag sitter i samma båt i dag!
Sluta klamra dig fast vid mina byxor!
Sluta försöka gå.
Jag går inte, så släpp mina byxor!
-Lovar du? -Ja. Släpp bara.
Herregud.
Se på dig. Du spenderar redan din deltidslön.
Du är alltid pank för att du köper värdelösa saker.
Du.
Vi går ut i helgen.
Vad är det nu?
Ett deltidsjobb med att rengöra lik?
Det ger bra lön.
-Varför tänkte jag inte på det tidigare? -Va?
Var kan jag få ett sånt jobb?
-Jag förväntade mig inte det här. -Du är ett geni!
Varför tjäna pengar om du slösar bort dem?
Just för att få slösa bort dem!
Vad är det här?
Jag hade rätt!
Jag visste att du skulle hitta den om jag gömde den här.
Den är gjord av riktigt guld, okej?
Ingen annan får ha den.
Den är vacker.
EPISODE 2: HATE
Vidare till nästa nyhet.
Många av er kommer att tycka att det här är spännande.
Den här veckan inträffar en spektakulär kosmisk händelse,
Eta Aquariids meteorregn.
Månen är i sin avtagande halvmånefas,
så dess ljus får minimal inverkan på sikten över meteorregnet.
Vi vill dock varna för
att potentiellt regn kan påverka sikten av händelsen.
Kom och ät.
-Om vädret är bra… -Okej.
Ska jag…
väcka Seok-ryu?
Jag kanske borde låta henne sova?
Hej.
God morgon.
Har du sovit gott?
Jag sov som ett barn.
Vad är det här?
Har du gjort gochujanggryta, mamma?
Nu känner jag mig verkligen hemma.
Eller hur? Din mammas gochujanggryta är bäst.
Varsågod.
Varför är det bara tre portioner?
Var är min skål med ris, mamma?
Älskling.
Mamma.
Jag förstår. Hon låtsas att jag inte finns.
Det är okej. Jag kan hämta den själv.
Ja, bra tänkt.
Hon är redan så smal som hon är. Du borde åtminstone…
Jag frågar dig en sista gång.
Menade du verkligen allt du sa
i går kväll?
Säg sanningen.
Hur jag än ser på det
kan jag inte tro att du var otrogen. Du har det inte i dig.
Hur vet du det?
Jag kanske är en förförerska.
Din lilla…
Du gör besynnerliga saker ibland,
men aldrig sånt här.
Du har dina gränser.
Ja, du fortsatte gå i skolan fast du rymt hemifrån.
Det måste finnas en vettig anledning till ditt beslut att bryta förlovningen
och säga upp dig.
Berätta vad det är.
Jag blev uttråkad.
Va?
Jag jobbade på samma företag i för många år.
Jag var trött på det.
Sen tänkte jag:
"Skulle jag inte tröttna på mitt äktenskap också?"
Så jag slutade med båda.
-Du… -Skojar du?
Vad tänker du göra nu?
Du skapade väl inte en sådan röra utan en plan?
-Självklart inte. -Självklart har hon en plan!
-Den sista bokstaven i ditt MBTI är… -J.
Berätta vad du ska göra nu.
Först…
-…ska jag sova. -Va?
-Hon ska sova. -Jag stänger av väckarklockan
och sover så länge jag vill.
Och jag vill äta massor av god koreansk mat.
Du…
Och sen?
Och sen…
…vill jag inte göra nåt på ett tag.
Är det din plan?
Ja.
Jag vill vara lyckligt arbetslös.
Lägg dig inte i!
-Menade du allvar? -Ja.
Jag menade allvar.
Du får inte äta.
Du har inte rätt att äta.
Du är så hård.
Ni är så högljudda.
-Du väckte mig. -Din lilla… Vakna tidigare.
Är du en grottmänniska? Ta på dig nåt.
Den här kroppen ska synas, inte döljas.
Ät din frukost.
Nån är här.
-Gå du. Jag är din storasyster. -Se vem det är.
Vem är det?
-Det är Seung-hyo. -Är det?
Släpp in honom!
Mo-eum är också här.
-Jag är rörd. -Klä på dig, Dong-jin.
-Just det. -Okej.
Skyl dig.
Hej.
Hur mår du, moster?
-Välkommen. -God morgon.
-Då ska vi se. -Morrn.
Titta upp.
-Visa mig din tunga. -Mo-eum.
Temperatur och blodtryck verkar bra.
Nåt annat?
Var du orolig att jag hade slagit ihjäl henne?
Du bröt nästan hennes ben när hon rymde hemifrån förut.
Jag borde ha gjort det.
-Kom igen. -Har du sovit nåt?
Vad tror du?
Självklart inte.
Jag tog med lite av din favoritpumpagröt.
Du är den enda som tar hand om mig.
Jag då, Seung-hyo? Jag svimmade i går.
Stå inte bara där.
Ni har inte ätit frukost, va?
Inte jag.
Jag har det, men jag kan alltid äta mer.
Det här är min plats.
Vilket generöst hushåll.
Dottern svälter så gästerna får mat.
-Ät upp. Det kommer mer. -Okej.
Ge mig era skålar.
-Grytan är kall. -Det är okej.
-Tack. -Varsågod.
-Just det. Dela med dig. -Tack.
Tack för maten.
Vi måste prata.
Nej, jag kom för att träffa moster Mi-suk.
Kom och ät frukost, Dong-jin!
Det blir inte mer mat.
Jag äter inte.
Kolhydrater är ett brott och natrium är ett straff.
Jag kan inte frestas av dem.
Vilket nonsens.
Titta, din idiot. Tofu, kimchi, kryddade grönsaker och kött.
-Det kan inte bli hälsosammare. -Här.
Tack.
Du borde veta sånt om du vill bli tränare.
Gå mig inte på nerverna.
Det är därför du misslyckas med certifieringsprovet.
Ska du säga, din arbetslösa ohyra.
-Ursäkta? -Nu börjar de igen.
Kallade du mig för ohyra?
Förlåt att jag sårade dig, min ohyra till syster.
Tog du tag i min hårknut, din snorunge?
Släpp.
Ta bort handen från mitt huvud först, din ohyra.
Släpp, annars!
Vart ska du, mamma?
Odjuret slet av mig håret.
Vart ska hon, pappa?
Det får du snart veta.
Fem,
fyra,
tre,
två,
ett.
Kommer det från vår källare?
Ja.
En legendarisk trummis bor i vår källare.
Hon dyker bara upp när hon är arg.
Är det trumsetet
som du fick i mellanstadiet när du ville bli musiker?
Mamma är så begåvad.
Med allt som involverar slag.
Det är hon.
-Hon är jätteduktig. -Ja.
Hon är som Ringo Starr.
Hon är lika skicklig på att slå på trummorna som på folk.
Kom igen, berätta nu.
Vad hände egentligen?
Varför sa du upp dig och bröt förlovningen?
Du strör salt i såren.
Hur kan du strö salt i mina sår när ditt jobb är att rädda folk?
Du måste berätta så att jag kan hjälpa dig.
Varför gjorde du det? Vems fel var det?
Vem, vad, när, var, varför och hur?
Bad min mamma dig att fråga mig?
Ja. I tvättstugan.
Jag släpper det eftersom du var ärlig.
Det är så ologiskt.
Det är inget som en perfektionist som du skulle göra.
Perfektionist?
-Jag? -Ja.
Ingen annan jag känner är lika ihärdig som du.
Tävlingsinstinkt, beslutsamhet, drivkraft,
prestation, noggrannhet och envishet.
Som jag ser det har du allt.
Har jag? Vilken komplimang.
Det är det inte.
Du är besatt av framgång,
neurotisk när det gäller andras åsikter,
-och du har för höga ambitioner… -Hördu!
Det stämmer.
Varför skulle nån som du
ge upp allt och komma tillbaka hit?
Saker händer, okej?
Visst.
I andras liv, kanske.
Men inte i ditt.
Kom igen.
Ut med sanningen.
-Kom igen. -Klockan är fem i nio.
Berätta. Va?
Du är sen.
-Kom igen. -Förbannat.
-Jag är inte klar med dig. -Hej då.
Vi ses.
Om du fortsätter lata dig så där
hamnar du i slöhetens helvete.
Jag bryr mig inte. Jag är i himlen nu.
Om det är så här himlen är vill jag helst inte dit.
Hur kan du sova här?
Kom hit en stund, Choisseung.
-Varför? -Jag har nåt att säga.
Kliv upp först.
Kom hit en sekund!
-Jag vill inte. -Kom igen!
Det är viktigt! Kom igen, skynda dig!
Sluta skrika, din galning.
Vad är det nu?
Kom närmare.
-Herregud. -Hördu.
Vill du veta nåt coolt?
Din förrädare.
Hur kunde du lämna över mig till min mamma så där?
Jag ska förgöra dig.
Jag gjorde det för din skull.
Gjorde du det för min skull?
Jaså?
George Orwell sa en gång:
"Det snabbaste sättet att avsluta ett krig är att förlora det."
Bae Seok-ryu sa en gång:
"En förrädare måste straffas med döden."
Jag kan inte andas. Moster Mi-suk!
Vad händer?
-Känn på den. -Din snorunge! Vad gör du?
-Det gör ont. -Herregud.
Är du okej, Seung-hyo?
-Moster. -Du är galen!
Hon försökte döda mig.
Kära nån.
-Är du skadad? -Jag mår bra.
Du daltar med honom som om han är din egen son.
Om det ändå vore så!
Jaså? Varför byter du inte ut mig mot honom?
Bra idé. Är jag din son från och med nu, moster Mi-suk?
Jag röstar för det. Men jobbet då?
Jag måste gå nu.
Det gör ont.
Upp med dig.
Du behövde inte sparka mig.
Var tacksam att jag inte trampade ihjäl dig!
Du är så elak mot mig, mamma.
Håll tyst.
Upp med dig och ta riskakorna till Seung-hyos kontor.
Säg åt honom att göra det själv!
-Riskakor? -Ja.
Jag beställde riskakor åt dig.
Du kan dela ut till alla i området.
Du tar så väl hand om mig. Tack.
Så rörande.
Du får mig att gråta.
Upp med dig!
Han är så stilig.
Na-yun!
Så klienten från Buryeong-dong vill ha fönstren nån annanstans?
Ja, först ville han ha dem österut för morgonsolen.
Men nu vill han se solnedgången istället.
Varför ändrar han sig hela tiden?
Vi har redan börjat bygga!
Jag kallade in dig för att organisera skrivborden,
men du organiserar Seung-hyos foton istället.
-Myeong-u. -Hej.
Vad sa Buryeong-dong-klienten?
Han sa…
Är hon en ny klient?
-Hej, välkommen. -Hej.
Vad är det här?
Förlåt.
Du får vänta lite eftersom Seung-hyo pratar i telefon.
Ingen fara. Jag kom bara för att leverera riskakorna.
Du har med dig riskakor åt oss. Vi borde åtminstone servera dig lite te.
De är från min mamma. Jag levererar dem bara.
Vänta, är du…
…barndomsvännen som Seung-hyo berättade om?
Ja, känner du till mig?
Självklart gör jag det! Så kul att äntligen träffa dig.
-Just det. Nästa tisdag… -Ja?
…har vi en invigningsfest.
Du borde komma.
Okej.
Varsågod.
Så du har känt Seung-hyo länge?
Jag antar att vi har en lång historia.
Berätta.
Jag vill veta allt kronologiskt.
-Få se… -Nej.
Det är en lång historia.
Ni vet väl att han föddes i Frankrike?
Ja.
Allt började 1995.
En sommardag
när lekplatsens jord var som glödande kol.
-Bonjour! -Seung-hyo.
Det var en vanlig dag. Jag kom hem efter att ha lekt utomhus
och det var en pojke utanför mitt hus.
Det var Seung-hyo.
-Lek snällt, okej? -Okej.
Säg hej, Seung-hyo.
Hej. Vad heter du?
Han var så kort och han kunde ingen koreanska.
Han gömde sig bakom sin mamma.
Det var då det slog mig.
Säg hej.
Jag måste hjälpa den här bräckliga pojken.
Ta hand om honom.
Oroa dig inte.
Moster Hye-suk lämnade Seung-hyo hos oss
när hon började jobba på utrikesdepartementet
eftersom min mamma
-jobbade som barnvakt. -Välkommen.
Du är så söt.
-Hon är söt. -Din lilla snorunge.
Det var då jag började ta hand om honom.
Vill mitt barn bli kung eller prins?
Nej, vänta.
Du borde bli prinsessa.
Allt det här är ditt slott.
Han fick delta i kreativa lekar.
Stort, eller hur?
Behöver du kissa, bebisen?
Jag skyddade hans värdighet som barn och tog hand om hans hygien.
Det här gör dig längre
och det här gör dina tänder starkare.
Jag uppmuntrade hälsosamma matvanor så att han kunde få rätt näring.
Det här är bra för dig.
Ät upp, min bebis.
Var snälla mot honom.
Det är väl inget problem,
eller hur?
Jag bidrog till hans sociala utveckling i hans grupp.
Ja, vi har nog tillräckligt.
Kom, bebisen.
Jag hjälpte honom att lära sig ekonomi.
Jag uppfostrade Seung-hyo.
Det är bara vad du tror.
Kom inte till min arbetsplats och sprid rykten om mig.
Jag borde stämma dig för förtal.
Vilken otacksam idiot.
Du borde återgälda mig i stället.
Hon har rätt.
Lita inte på henne. Allt hon säger är lögn.
Hon är en tvångsmässig lögnare.
Inte en chans. Hennes historia låter inte som en lögn.
Den har en narrativ båge.
-Ja, det har den. -Ja.
Men den har manipulerats.
Den här tjejen
var den första galningen jag träffade i mitt liv.
Galning?
Seung-hyo, hon är min gamla vän, Mi-suk.
Och den där tjejen är hennes dotter, Seok-ryu.
Hon är lika gammal som du.
Hej. Vad heter du?
Du är smutsig.
Jag såg det första gången vi träffades.
-Hej Seok-ryu. -Hej!
Hon var så aggressiv.
Du är så söt.
Det var överväldigande.
Äckligt.
Vill mitt barn bli kung eller prins?
Ni känner mig båda två.
Jag behöver tid för mig själv.
Det är klibbigt.
Men den här tjejen…
-Det är ditt slott. -…lämnade mig aldrig ifred.
Det är så stort!
Hon störde min fridfulla ensamhet.
Behöver du kissa, bebisen?
Hallå!
-Hon trakasserade mig sexuellt… -Han pratar koreanska!
…så jag var tvungen att prata.
-Hatar bönor. -Hon sa att hon lärde mig koreanska.
Här.
Ät lite bönor, Seung-hyo.
Hon gav mig saker hon inte ville äta.
Jag gillar dem inte.
En bebis ska inte vara kräsen.
Ät upp, min bebis.
Vem ska vara?
Min bebis.
Han gör det.
-Rött ljus, grönt ljus. -Bebisen är.
Rött ljus…
Hon sa åt alla att vara snälla,
men lät mig vara "den" hela tiden.
Kom, bebisen.
Det är sant. Hon började till och med stjäla mina pengar.
Jag ska hämnas.
All min veckopeng
blev till choklad och glass
och hamnade i den där munnen.
Säger pojken som inte ens kunde gå på toaletten själv.
Du är det lilla pervot som följde efter mig in på toa.
Jag försökte hjälpa dig.
Du kunde inte dra ner gylfen
-och du kissade på dig. -Herregud.
Sluta prata strunt.
Jag sa ju att det var vatten på mina byxor.
Det såg inte ut som vatten.
Kära nån.
Herregud.
Jag har aldrig sett Seung-hyo bete sig så barnsligt förut.
Inte jag heller. Men om de till och med gick på toa tillsammans
måste de vara nära vänner.
Jag har läst romantiska berättelser i tio år,
-från fanfiction till fantasy. -Jaså?
Och det finns en sak jag blir galen över.
Den enda barndomsvännen.
Vad ska det betyda?
De borde leta efter engelska förskolor.
Har du nån aning om hur dyra engelska förskolor är?
Ändå vill min fru att våra tvillingar ska skrivas in på en!
Vart ska du? Jag är inte klar!
Det här är Yoon Myeong-u.
Hej.
Ursäkta?
-Har ni hört? -Vad?
Tydligen var Root-ställets dotter otrogen mot sin fästman.
Förlovningen är bruten.
Självklart har jag hört det. Alla vet redan!
-Jag visste det. -Herregud.
Skröt inte Mi-suk om sin dotters fantastiska jobb i USA?
Jag hörde att hon fick sparken. Nu kanske hon slutar skryta.
Eller hur?
Har du handlat, Mi-suk?
Ja. Jag ville strimla nåt.
Vad ska du strimla?
Jag har inte bestämt mig än. Kanske grönsaker.
Kanske nån med otur.
HYEREUNG FASTIGHETER
Hej Mi-suk.
Okej, Hye-suk. Okej.
Jag ska se vad jag kan göra. Okej.
Hej då.
Herregud.
Varför är du så röd i ansiktet?
Jäkla sladdertackor.
De har så roligt.
De höll på bakom min rygg!
De är hemska.
Om du inte ville det
borde du inte ha slagit din dotter inför alla…
Det jag menar är
att det hade varit bättre att disciplinera henne i ditt eget hem.
Vad sa Hye-suk?
Hon sa att hon bjöd in systrarna Hee
till Seung-hyos invigningsfest.
Yeong-hee, Soon-hee, Jung-hee, Min-hee?
-Ja, dem. -Varför bjuda de snobbiga tjejerna?
Minns du inte att Hye-suk berättade om Seung-hyos nya kontor
på klassåterträffen?
Varför skvallrade hon om det för folk hon inte ens står nära?
"Kära nån, visste ni inte det?"
"Min dotter jobbar för Greip."
"Hon ska gifta sig också,
och bröllopet hålls i USA."
"Min svärson är internationell advokat."
Det är fuktigt som fan i dag.
Och jag pratade aldrig så självbelåtet.
"Internationell advokat. Greip."
-"Advokat…" -Så irriterande.
-Det räcker! -Lugna dig.
Solnedgångarna i Korea är bäst.
Det är klart.
Bravo. Vad var det för coolt trick?
Det är inget.
En överlevnadstaktik jag lärde mig utomlands.
Jag förstår.
Var är Seung-hyo?
Varför ringa den idioten?
Var är du, Seung-hyo?
Ropa inte på honom!
Kom till Seok-ryu om du är klar.
Vadå "varför"? Ät middag med oss.
Okej, hej då.
Kommer han?
Nej, han sa åt oss att proppa i oss utan honom.
Seok-ryu.
Har du nåt att dricka?
Nej.
Vi har bättre soju hemma.
Jag behöver den till fiket.
Jag vill inte se Seok-ryus ansikte.
Jaså?
Jag gillar att hon är hemma.
Allvarligt?
Gillar du att se henne ligga utsträckt och göra ingenting?
Mitt blod kokar bara jag tänker på det.
Det känns som om jag har varit med om en orkan.
Mitt hjärta är i bitar, som drabbat av en naturkatastrof.
Varför pratar du inte med Seok-ryu då?
Hon döljer säkert nåt för oss.
Få henne att berätta resten.
Låt henne vara. Vad är det med dig?
Hur kan du vara så likgiltig? Hon är som en främling för dig.
Hon är din dotter!
Nu räcker det!
Jag säger bara det.
Du är så bekymmerslös, sitter på händerna,
medan jag känner mig som på en knivsegg.
Nu är du tyst igen.
Du undviker problemet precis som du alltid gör.
Jag vågar inte fråga.
Jag är rädd att hennes förlovning bröts
för att jag inte dög åt fästmannens familj.
Det var så coolt.
-Visst är jag bra på det? -Ja!
-Fantastisk, va? -Ja.
Som att titta på cirkus.
Det var svårt.
-Jag fattar! -Visst?
Kom igen, visa mig igen!
Ni är för högljudda. Jag hörde er på gatan.
-Hej. -Titta på partypajaren.
Du pajar stämningen.
Schas!
Köpte du nåt att dricka?
Självklart inte.
Ni vet inte hur man har kul.
Vi behöver verkligen öl en sån här vårkväll.
-Ska jag köpa lite? -Nej.
Jag går.
Tack.
Eller ska jag köpa risvin till pannkakorna med salladslök?
Öl till mig.
Knip igen.
Är du inte för upptagen för att vara här?
-Muckar du redan gräl? -Nej, jag menar…
Det såg allvarligt ut förut.
Om du ska fortsätta ljuga kan du gå hem.
Varför kom du hit?
Vakta din tunga.
Jag bar de här hela vägen hit.
-Du borde vara tacksam. -Seung-hyo!
Jag menar, herr Choi. Vi måste prata.
Är radhusprojektet försenat? Varför så plötsligt?
På grund av att material- och byggkostnaderna ökat.
Det har skjutits upp.
Då betalar de oss inte för designen förrän bygget återupptas.
Vad ska vi göra? Vi har fortfarande många utgifter att täcka.
Men vi får betalt för ungdomscentret i Seongjin.
De sa att de betalar nästa år på grund av budgetproblem.
Ekonomin måste vara riktigt dålig.
Vi har inga nya klienter heller.
Nåt har hänt, eller hur?
Nåt händer där.
-Det bränns vid. -Åh, nej.
Fan, det är bränt.
Bra om det inte är nåt att oroa sig för.
Vill du ha lite?
Vill du att jag ska äta det där?
Nej, jag gör en ny.
Flytta på dig. Jag gör en egen.
Inte en chans.
Du sårade min stolthet.
Du ska veta att jag är känd som köksmästare Bae.
Jag hade till och med en vloggkanal specialiserad på koreansk mat.
Jaha.
Tror du mig inte?
Jag ska visa dig.
Hur länge ska du hålla ut?
Du lyckades hålla dem borta i två dagar,
men alla kommer att fortsätta fråga
varför du gjorde det du gjorde.
De slutar inte fråga.
Du då?
Tänker du fråga?
Jag är inte nyfiken.
Jag bryr mig inte.
Jag berättar ändå aldrig för dig,
även om jag berättar för alla andra i världen.
Okej.
Men ändå,
vänta inte för länge med att berätta för moster Mi-suk.
Hon är din mamma.
Vad är det?
Bad mamma dig göra det här?
Va?
-Hördu. -Din lilla råtta.
Gör dig redo för rond två.
Släpp mig, din galning.
Jag sa ju: "Sänk inte garden".
Kom igen, det gör ont.
-Vänta, jag… -Din idiot.
Det gör ont.
MIN SVÄRSON
Han svarar inte.
Varför gömmer du den?
Vem ringde du?
Hon hör mig inte.
Dina öron sviktar väl inte redan?
Ska du på Choisseungs invigningsfest i morgon?
Självklart.
Vänta, ska du också gå?
Jag blev inbjuden, så…
Nej, varför skulle jag gå dit?
Jag är redan trött på honom.
Seung-hyo är sån.
-Vad gör du? -Vad försökte du dölja?
Ge tillbaka den nu!
Mamma.
Ringde du honom?
Ja.
Va? Har jag gjort nåt fel?
Jag sa ju att det var slut, mamma!
Du berättar inte allt,
så jag tänkte fråga honom om det.
Vad gör du? Sluta!
Ring honom aldrig igen.
Din lilla…
Vad i…
Raderade hon hans nummer? Herregud.
Måste jag verkligen göra intervjun?
Det är inte för reklam.
Det är ett specialprogram.
En reporter ville fråga oss om seniorcentret vi byggde.
Jaså?
Vad läser du?
Jag läser på om prejudikat.
Det är inte rätt att de inte betalar designkostnaden.
Jag ska fråga runt
och träffa en advokat jag känner.
Skulle det hjälpa?
Kontraktet specificerar inte när designkostnaden måste betalas.
Men jag borde prova allt.
Jag är orolig för lånen också.
Seung-hyo.
Var det förhastat att bygga ett eget kontor?
Vänta.
Jag tror att det är reportern.
Han går åt fel håll.
Vad…
Det är farligt här, frun.
Jag måste plocka upp dem.
Vilket slöseri.
Låt mig. Vänta där borta.
Vänta här, frun.
Förlåt.
Tack.
Herr Choi Seung-hyo?
Vi skyndar oss.
Just det.
Herregud.
Hjulen är utslitna och axeln är sned.
Jag lyckades balansera den, men den håller inte länge.
Vart var du på väg?
Jag ska ta dem till en returstation.
Hur mycket kan du sälja dem för?
Jag brukade få minst 130 won för ett kilo,
men nu får jag mindre än 100 won.
Jag har tagit för mycket av din tid.
Tack för hjälpen.
Klarar du att dra den här själv?
Jag klarar mig. Jag gör det här varje dag.
Var försiktig då, frun.
Nu gör vi vår intervju.
Vill du knuffa eller dra?
Jag knuffar.
Vi hjälper dig.
-Redo? -Ja.
Varför kommer de inte?
Det är helt otroligt.
Va?
Vill du ha vatten? Jag trodde inte att du ville ha.
Jag pratar inte om det.
Hon fick bara 3 000 won för så mycket kartong och papper.
Eller hur?
Det var jobbigt nog för två vuxna män.
Hur klarar hon det varje dag?
Livet är tufft.
Du behövs inte här längre.
Jobbar Seok-ryu alltid ensam?
Tror hon att hon kan lösa allt själv?
Vilken självgod egoist!
Hon är en typisk korean. En arbetsnarkoman.
Hon tror att allt är en tävling
och tar det aldrig lugnt.
Lämna ett meddelande efter tonen.
Hyeon-jun.
Jag…
Jag behöver dig verkligen nu.
Hyeon-jun.
Det är sista stoppet.
Kliv av.
Förlåt.
Tack, herrn.
Inga problem.
Hej herrn.
Ni två har jobbat på Jangyu Arkitektur, eller hur?
Det är Koreas bästa arkitektfirma, för att inte nämna den 11:e i världen.
Får jag fråga varför ni valde att starta eget?
Jag lärde mig grundprinciperna för arkitektur på Jangyu.
De lärde mig allt jag behövde veta för att försörja mig.
Men eftersom det är ett stort företag som är uppdelat,
var vissa delar utom min kontroll.
Du har rätt.
Ju mer erfarenhet jag fick,
desto mer ville jag försöka hantera projekten själv,
från början till slut.
Du verkar ha uppnått framgång inom ett mycket tävlingsinriktat område,
och du öppnar snart din egen arkitektfirma.
Hur känns det?
Ärligt talat ångrar jag det.
Ursäkta?
Vad pratar du om?
Jag tvivlar på mitt beslut dussintals gånger om dagen
och undrar om jag har gjort rätt val.
Men jag tycker ändå att det är bättre
att ångra nåt än att inte testa nåt.
Förlåt. Jag måste svara.
Ingen fara.
Det finns ingen dold mening bakom.
När kommer du tillbaka?
I övermorgon.
Jag jobbar och har ett seminarium.
Har du glömt Seung-hyos öppningsceremoni?
Du borde ha gjort plats i schemat.
Jag hade inget val.
Jag skickar blommor och ringer honom.
Gör som du vill.
När är ditt nästa uppdrag?
Det har gått en månad sen du kom hem…
Det händer när det händer.
Varför? Vill du bli av med mig redan?
Säg till när du vet säkert.
GRANATÄPPLE
Vad gör du här?
Varför är du hemma så sent?
Jag frågade först.
Sov lite.
Hallå!
Vad?
Ta den här.
Ett granatäppelträd?
Till öppningsceremonin.
Jag ville ge dig nåt unikt.
Det påminner dig om mig.
Får jag slänga det?
Ja, det får du,
men granatäpplen symboliserar överflöd.
För varje löv som faller kommer ditt företag att skrumpna.
Så du försökte förbanna mig. Ta tillbaka det.
Du kan inte lämna tillbaka en present.
Ta med det i morgon. Det är för tungt.
Jag kommer inte i morgon.
Varför inte? Är du upptagen?
Ja. Väldigt upptagen.
Hälsa herr Yoon från mig.
Var är den?
Jag vet att jag la den här nånstans.
Vad letar du efter? Du kommer för sent.
Min brosch.
Den du köpte till mig för länge sen med en pärla i mitten.
Jaså, den?
Varför letar du efter den?
Jag vill ha den på ceremonin.
Mina gamla klasskamrater kommer,
och de är alltid uppklädda.
Är inte broschen gammal och sliten?
Du sa att det var guld.
Guld missfärgas inte, så det är okej.
Ska du ha den klänningen?
Ser det konstigt ut? Ska jag byta om?
Nej, det är okej.
Var la du den?
Om jag visste det hade jag redan hittat den. Var är den?
Det är så konstigt.
Låt mig leta. Ibland hittar andra saker snabbare.
Tittade du här?
Jag bar den på min hanbok på din kusins bröllop.
Så var är den?
Här?
Jag la den nånstans.
Mamma.
Varför använde du inte makeupen som jag skickade från USA?
Jag sparade den till ett speciellt tillfälle.
Jag köpte den för länge sen!
Bäst-före-datumet har säkert passerat!
Lägg tillbaka.
Jag har inte tid att bråka med dig nu.
Jag är redan sen. Jag måste gå nu.
Jag går.
SERUM FÖR LJUSARE HY
Kom igen.
ATELJÉ IN
GRATTIS
Hej, du är här!
-Tack för att du kom. -Självklart.
Kom in, tjejer.
-Herregud! -Seung-hyo.
-Tack för att du kom. -Det är fantastiskt!
Det är vackert.
Byggnaden ser fantastisk ut.
Jag vet.
Det ser otroligt ut.
Kom igen, gå in.
Tänk att den kräsna lilla ungen blev en så framgångsrik man.
Jag är stolt över dig.
Jag är bara vd för syns skull.
Den här killen är den riktiga chefen.
Hej frun.
Jag visste att du var tillbaka i Korea.
Hon är Seung-hyos mamma, inte jag.
Jag är bara hennes vän.
Jag heter Seo Hye-suk.
Trevligt.
Jag är så ledsen, frun. Jag heter Yoon Myeong-u.
När jag ser på dig nu
kan jag se var Seung-hyo
fick sitt utseende ifrån.
-Jaså? -Ja!
Jag får höra det ofta.
Moster Mi-suk, var är Seok-ryu?
-Tja, hon är… -Hye-suk!
-Hye-suk. -Yeong-hee.
-Hej. -De är verkligen här.
-Vad nu? -Kul att se dig.
-Hej! -Hej.
Det här är min son.
-Säg hej. -Hej.
-Herregud. -De är mina vänner.
-Tack för att ni kom. -Minns du mig?
Trevligt att träffas.
Hye-suk, Mi-suk, Jae-suk och In-suk.
Det var ett tag sen jag såg er.
Ja, det var ett tag sen systrarna Hee och Suk träffades.
Vilka smaklösa namn!
Jag vet inte varför vi gav oss själva de smeknamnen.
Tack för att ni kom, allihop.
Självklart kom vi för att fira vår väns goda nyheter.
Har inte du också goda nyheter, Mi-suk?
Ska inte Seok-ryu gifta sig?
Saken är den…
Har du inte hört? Förlovningen bröts.
Oj. Bröts den?
Det visste jag inte.
Jo.
Jag meddelade det i gruppchatten.
Du måste ha missat det.
De såg det säkert.
Sa du inte att ceremonin skulle vara på nån lyxig semesterort på Hawaii?
Vad gick fel?
Inget gick fel.
Vi är bara extra försiktiga eftersom äktenskap är en så stor grej.
Det hade varit bättre om ni varit det
innan förlovningen.
Sluta vara så gammalmodig.
Det är inte som att hon gifter sig med en kung i Joseon-dynastin eller nåt.
Tiderna har förändrats.
Det är inget brott att ändra sig.
Självklart inte. Det är bättre än att gifta sig
och skilja sig efteråt.
-Eller hur? -Ja.
-Det är bättre så här. -Ditt tankesätt
är smaklösare än våra smeknamn.
Jag menade inte så.
Nu pratar vi om nåt annat.
Okej. Jag höjer mitt glas för det.
Det är kul att se er.
-Skål. -Skål.
Förlåt. Jag borde ha varit där.
Det är okej. Jag vet hur upptagen du är.
Okej. Jag måste gå nu.
Okej. Hoppa inte över måltiderna.
FAR
Mi-suk försökte verkligen se ut som om hon mådde bra.
Hon har alltid varit sån.
Snobbig, fast hon inte har nåt.
Men jag tycker synd om henne.
Hon var lika smart som Hye-suk
men för fattig för att gå på college.
Och hon spelar fortfarande andrafiolen bakom henne.
Tror hon att dotterns framgång kompenserar hennes misslyckande?
"Dotterns framgång"?
Det ser inte så framgångsrikt ut nu när förlovningen bröts.
Du har rätt.
Som de säger: "Sådan mor, sådan dotter."
Precis.
Trodde inte att du skulle komma.
Jag bestämde mig för att titta in en stund.
Vad är skillnaden?
Titta på alla gäster. Bra för dig, antar jag.
Tack.
Jag stannar här. Kan du ropa på mamma?
Du är fortfarande min gäst.
Du har ju köpt present.
Tog du med den hit?
Kan inte slänga den.
Du måste vara hungrig?
Jag ska bara säga hej till mamma och gå.
Vad är det med dig?
Nåt är fel.
Du sneglar som om du har gjort nåt fel.
-Nej. -Du gör det fortfarande.
Jagar nån dig?
Jag sa att jag mår bra.
Gör du?
Vänta här då.
Jag hämtar din mamma och lite mat.
Jag mår bra.
Vi använde ett dyrt cateringföretag, så prova lite.
Seok-ryu.
Mamma.
-Vad nu? -Jag ville ge dig det här.
Jag hittade den när du hade gått.
Varför kom du ända hit för det?
Jag tänkte att du ville ha den.
Du är finare med…
Du borde gå nu.
Choisseung skulle ge mig nåt, så…
Ni får prata senare!
Vad är det?
Folk kommer att prata om de ser dig här.
Mamma.
Skäms du för mig?
Mi-suk.
Det är Seok-ryu.
Hej Seok-ryu.
De ska precis gå, så jag tänkte vinka av dem.
Jag förstår.
Är det Seok-ryu?
-Oj. -Hej.
Du måste vara Mi-suks dotter.
Trevligt att träffas.
Vi är din mammas klasskamrater.
Vad bra. Jag ville ändå presentera er för henne.
Säg hej till mina vänner.
Hej, Bae Seok-ryu.
-Hej. -Hon är så söt.
Jag sa ju att hon jobbade för Greip.
Men hon slutade nyligen.
Men det är ett prestigefyllt företag.
Ja, hon är arbetslös nu.
Jag skojar bara!
Hon tar en paus mellan jobben.
Hon har blivit scoutad av ett ännu bättre företag.
Jaså? Vilket företag?
Jag kan inte hålla reda på alla.
Jag berättar när det är bestämt.
Ska hon tillbaka till USA?
Självklart. Det är hennes hem.
Jag vill tillbringa så mycket tid med henne som möjligt medan hon är här
och laga god mat åt henne.
Jag tycker synd om henne för att hon är så smal.
-Eller hur? -Ja.
När hon sa att hon skulle sluta
erbjöd de henne mer pengar för att få henne att stanna,
men hon valde ändå ett bättre ställe.
Bra för henne.
Du är bra på att ljuga.
Övade du in det i förväg
om jag skulle dyka upp?
Jag ljög inte.
Du åker tillbaka till USA.
-Va? -Jag köper en biljett åt dig,
så packa och åk tillbaka till USA nu.
Du vill inte ha mig här, va?
Du ville aldrig få hem mig.
Du gjorde dig av med mitt rum.
Det är en annan sak.
Varför gnäller du om ditt rum som ett barn?
Det här rummet säger allt.
Du ville inte ha mig tillbaka!
Det stämmer! Så packa dina väskor.
-Mamma! -Inte?
Då gör jag det åt dig. Var är din väska?
Vad gör du, mamma?
-Släpp. -Gör inte så här.
Jag tänker inte åka!
-Jo. -Nej!
-Jag åker inte, sa jag! -Släpp!
Är du galen?
Det kan du ge dig på.
Det var du som drev mig till vansinne.
-Vad har jag gjort? -Behöver du fråga?
Jag vet inte varför du beter dig som om jag har begått ett brott!
Hördu.
Hur kunde du göra så här mot mig efter allt jag gjort för dig?
Som jag såg det,
oavsett hur patetiskt mitt liv var,
stod jag ut med allt så länge det gick bra för dig.
Än sen om mitt liv är så här?
Min dotter lever ett bra liv.
Men hur kunde du svika mig så här?
Du högg mig i ryggen!
Så om jag bryter förlovningen och säger upp mig
sviker jag dig?
Ja, det stämmer. Jag vill inte ens se dig.
Du sover hela dagen och larvar dig som en idiot.
Slår det dig aldrig…
…hur sömnlös jag har varit?
Eller hur lite jag har roat mig under alla dessa år
för det där?
Alla har det svårt. Du är inte speciell.
Även om så är fallet…
kan du inte vara på min sida?
Mamma!
Jag kom hem för att jag var utmattad.
Du vet hur hårt jag har jobbat.
Varför kan du inte
bara säga att jag gjorde ett bra jobb
och låta mig ta en paus?
Självklart vet jag hur hårt du har jobbat.
Det är anledningen!
Andra betalade för att åka till USA,
men du fick fullt stipendium
och tjänade ihop dina levnadskostnader.
Men nu låter du allt hårt arbete gå till spillo.
Jag kan inte bara släppa det.
Du är min älskade dotter.
Du är min stolthet och glädje!
Varför…
Varför måste jag alltid vara din stolthet och glädje?
Kan jag inte bara få vara din dotter
oavsett hur patetisk eller bristfällig jag är?
Varför måste jag prestera för dig?
Herregud.
Du ser ut som ett spöke i en skräckfilm.
Du skrämde mig.
Hur visste du att jag var här?
Du är för fantasilös för att gå nån annanstans.
Lekplatsen blev mycket trevligare.
Det skulle kunna vara Disneyland.
Vad ska jag leka med nu?
Vill du gunga gungbräda med mig?
Nej, men ha så kul.
Jag kan inte gunga gungbräda själv.
Klätterställningen då?
Just det. Du brukade vara rädd för den.
Det är inte sant.
Du är rädd än.
-Nej, det är jag inte! -Jo.
Vad är så läskigt med det här?
-Letar du efter mig? -Du skrämde mig.
När klättrade du upp?
Tror du att jag fortfarande är den lilla ungen du kände?
Nej, du är lång nu.
Du har blivit så lång, gamle man.
Självklart. Jag är redan 34 år.
Jag antar det.
Klätterställningen såg så stor ut när jag var liten.
Minns du vad du alltid sa när du var längst upp?
Du sa att du ville äta molnen som sockervadd
och knapra på stjärnorna som om de var godis.
Jag minns.
Jag trodde att jag skulle bli lång nog att nå himlen när jag blev äldre.
Men det går inte.
Det regnar.
Du är så jobbig.
Köpte du bara ett paraply?
Ja, jag hatar att köpa paraplyer i närbutiker.
Och du köpte ett litet. Ge mig lite.
Försvinn.
Stå ut med det.
Jag sa ju att vi skulle gå ner!
Inte en chans. Jag vill fortsätta leka!
-Hördu. -Varför skrattar du ensam?
Jag kom på nåt roligt.
Minns du
när jag lämnade dig här ensam och sprang iväg
när vi var små?
Du stannade här och grät hela natten
tills några ungdomsbrottslingar som kom för att röka hjälpte dig.
De var trevliga killar.
"Trevliga killar"?
De var en grupp ligister!
-Nej, det var de inte. -Kom igen.
De var uppenbarligen ligister som ville röka.
Minns du också
att det var en karusell där?
Och en gång
slog jag huvudet i den
och fick en stor bula, så jag såg ut som en utomjording.
Jag kunde inte ens titta…
Jag kunde inte se mig i spegeln på ett tag.
Barnen sa att karusellen skulle bli en tidsmaskin
om man snurrade den hårt nog.
Jag trodde på det.
Det är därför jag…
Jag gråter nästan av skratt.
Det regnar fortfarande.
Välj bara en sak.
Va?
Tvinga dig inte att skratta om du känner för att gråta.
Vilken idiot.
Vilken fullkomlig idiot.
Äckligt, du får snor över hela ärmen.
Det är inte snor, det är regnvatten.
Regnet sköljde bort allt.
Din makeup sköljdes också bort. Du ser hemsk ut.
Vem bryr sig? Jag behöver inte vara fin för dig.
Du hörde väl vårt gräl?
Din röst var för hög för att jag skulle missa det.
Du är så irriterande.
Glöm allt.
Redan glömt.
Mamma hatar mig.
Du hatar henne också just nu.
Är det inte patetiskt
att jag hatar min mamma i min ålder?
Vet du en sak?
Precis som månen är jordens satellit,
har hat sina egna satelliter.
Dina höga förväntningar, din tro
och din tillgivenhet för en viss person
är sammankopplade.
Men när nåt av de elementen lämnar omloppsbanan
kan det föda hat.
Man kan inte hata nån om man inte älskar den.
Vad är det?
-Såg du det? -Såg vad?
Ett stjärnfall.
Det var precis ett stjärnfall!
Du såg bara i syne.
Jag vet vad jag såg!
Titta! Ett till!
-Jag såg det. -Eller hur?
-Det är så coolt. -Önska dig nåt.
Det är så barnsligt.
Vad önskade du dig?
Att mitt företag inte går under.
Jag vet att du bara skryter.
Varför skulle ditt företag…
Nåt har hänt, eller hur?
-Jag har rätt, eller hur? -Du är så våldsam.
Det är bara det att
jag tog en stor risk…
och jag är rädd att jag faller.
Vi har inga nya klienter,
och vi får inte betalt för designen.
Vi går.
Nu? Vart?
Säg bara vilka som är skyldig dig pengar. Jag får dem att hosta upp dem.
Hur ska du göra det?
Jag ger mig inte.
Jag borde ha skaffat en läskig tatuering eller nåt.
Jag vet. Jag borde byta om till djurmönstrade kläder innan vi går.
Mamma har säkert några i garderoben.
Du är verkligen speciell.
Vart ska jag gå?
Vi går till ett matstånd.
Vi äter udon.
Du.
Läste du mina tankar?
Hur visste du
att jag önskade att matståndet i närheten skulle vara öppet?
Vem önskar nåt sånt?
Jag.
Vi hämtar dina pengar när vi har ätit udon.
Jag antar att jag inte kan gå under nu.
Jag måste ta mig igenom allt till varje pris.
Varför då?
Jag vill aldrig se dig i leopardmönstrade kläder.
Är du rädd att jag är för snygg för dig?
Vet du vad som skulle hända om du bar nåt sånt?
Du skulle bli nedskjuten.
Vill du dö, bita i gräset eller förgås?
Jag äter hellre udon.
Seok-ryu.
Vart gick hon så tidigt?
ATELJÉ IN YOON MYEONG-U
-Herr Yoon. -Ja?
Jag pratade med klienten från Buryeong-dong,
och han bestämde sig för att ha fönstren vända österut.
Jaså? Hur övertygade du honom?
Jag sa bara att fönster som vetter österut
skulle ge tur och pengar.
Va?
Funkade det verkligen?
Ja.
Men var är Seung-hyo?
Jag saknar honom så mycket.
Han har inte varit här på hela dagen.
Ja, du kan ställa den här.
YOON MYEONG-U.
Du är hemma, Seok-ryu.
Skynda dig och byt om så att vi kan äta middag.
Jag är inte hungrig.
Mamma.
Mamma!
Varför ropar du inte på din pappa för en gångs skull?
Visst, pappa. Mamma!
Vad har hänt med mitt rum?
Håll tyst nu.
Gå och tvätta händerna.
Din mamma bad Seung-hyo att göra det.
Vad är det, moster Mi-suk?
Jag har ett uppdrag till dig, Seung-hyo.
-Kan du inreda Seok-ryus rum? -Va?
Hon kan inte sova i förrådet som om hon vore bagage.
Vare sig det är några dagar eller månader förtjänar hon ett rum.
Jag håller helt med.
Väggarna ska vara gröna,
men med trädmönster som det här.
Har du nåt liknande?
Självklart.
Det är en gammaldags design,
men håll dig till den så nära som möjligt.
Jag tror att vi har vad du behöver här.
Tack.
YOON MYEONG-U
Var ska vi ställa den här?
Ställ den nära väggen, tack.
-Här? -Ja.
Du borde ha sagt att du skulle göra om mitt rum.
Jag tänkte berätta i dag, men du var borta.
Var har du varit hela dagen?
Här och där.
Hon måste ha haft ärenden. Nu äter vi.
Titta där.
Här.
Ät.
-Älskling. -Tack.
Tack för maten.
Varför lagade du havsöronris? Var det inte dyrt?
Oroa dig inte.
Inget är för dyrt för min dotter!
Ät upp.
Det är så gott.
Det är otroligt gott!
Eller hur?
Ta lite bräserade revben.
-Det här är otroligt. -Du gillar det här också, va?
-Det är aubergine. -Ta lite.
-Det är din favorit. -Du ska få mer.
Sakta ner innan hon kvävs.
Sluta slå mig!
Vad är det för onaturligt glada familjevibbar?
Du kom precis i tid. Tvätta händerna.
Jag sa ju att jag bantar, mamma.
Håll tyst och ät.
Om ni bråkar igen sparkar jag ut er omedelbart.
-Sitt. -Okej.
Här, prova lite av det här också.
Sa inte din mamma åt dig att tvätta händerna?
Tvätta dem i badrummet.
Ge det här till Seok-ryu.
Varsågod. Ät upp.
Det är jättegott.
Verkligen.
Det är mitt i natten.
Vad är det för stjärnor i taket?
Borde du inte tacka mig först?
Du är så noggrann.
Hur skapade du stjärnhimlen i taket?
Bara stjärnorna? Allt annat då?
Allt annat också.
Har du trollat i mitt rum?
Jag vred tillbaka tiden.
Skrivbordet där du skrev ett kärleksbrev.
Sängen du grät på när han avvisade dig.
Filten du sparkade på.
Jag återskapade allt pinsamt.
Fan, jag minns allt nu.
Nej, sluta! Återvänd till det undermedvetna!
Jag måste sluta minnas alla pinsamma saker!
Jag vill be om en tjänst.
Dra för gardinerna ordentligt från och med nu.
Va?
Jag är överallt. Det är så varmt.
Vänta, va?
Varför är du där?
Det här är orsaken.
Jag vill inte se nåt obehagligt när jag öppnar fönstret.
Din nyvakna hår och ansikte,
till exempel.
Jag kände mig faktiskt tacksam mot dig för en sekund.
Men glöm det. Jag kommer över.
Förresten,
varför oroar du dig för din utsikt?
Du bor inte ens där.
Jag har flyttat hit.
Va?
Jag bor här nu.
HATE
LOVE
LOVE NEXT DOOR
Du vet väl att folk som har jobb faktiskt jobbar på dagen?
Vad ska vi göra nu?
Lämnar ni mig här?
Jag vill göra det.
Deltar du i designtävlingen
för att bygga en ny skola?
Vad var din ursprungliga dröm?
Min dröm?
Vi ska flytta en akutpatient.
Jag tror att han försöker bana väg.
Om du kunde simma igen,
skulle du ändå vara arkitekt?
Vad är grejen med den gamla tidskapseln?
Är du inte nyfiken på vad det står?
Nej, sa jag!
Kom och ta den då.
Undertexter: Louise Arnesson