LOVE NEXT DOOR
SEOUL OLYMPISK SVØMMEBASSIN
SEOULS NATIONALE SVØMMEMESTERSKABER 2007
Seung-hyo, kom din mor ikke til Korea til dysten?
Der kom noget vigtigt. Hun kunne ikke.
Virkelig? Hvad med din far?
Mange patienter behøver behandling. Han måtte blive.
De er jo vigtige.
-Ja. -Okay.
Lad os fokusere på stævnet.
En sejr får dig på landsholdet.
Finalerne til 200 meter fri begynder snart.
Kom så!
HYEREUNG GYMNASIUM SVØMMEHOLD
På bane 8 er Choi Seung-hyo fra Hyereung Gymnasium.
Du kan godt, Seung-hyo!
Choi Seung-hyo på bane 8! Kom så!
Jøsses. Hvorfor er hun her?
Hej, Seung-hyo! Herovre!
-Herovre! -Vær sød ikke at kalde på mig.
Kom så, Seung-hyo! Knus dem! Efterlad dem i støvet!
Jøsses, Seok-ryu.
Vinder du ikke, skal du ikke komme hjem igen!
Du kan godt!
Indtag jeres pladser.
Kom så!
Svøm!
Du gør det godt!
Kom nu!
Kom så!
CHOI SEUNG-HYO NR. 6
Det er okay! Bliv ved!
Svøm!
Hey!
Wow.
Hun må seriøst være vanvittig.
Wow, seriøst?
Ved du, hvad klokken er?
Det gør jeg ikke. Kig på dit ur, hvis du er så nysgerrig.
Tror du, jeg vil vide klokken?
-Forstår du det ikke? -Så højrøstet.
Adgangsprøverne til uni var længe siden. Hvorfor spørger du?
Den er 3.00.
Selv fuglene og lammene sover.
Så hvorfor hører jeg dine skrig?
Du milde, stakkels Seung-hyo.
Vækkede jeg vores baby?
Lad være.
Skal jeg synge dig en godnatsang?
Hey, tal ikke sådan.
Så gå ind igen, og sov, hvis du ikke vil høre det.
Du er højrøstet.
Hey, i den film
er den krøllede spøgelset.
Kom du lige med en spoiler?
Det er så uetisk at afsløre en spoiler.
Det er ikke Den sjette sans!
Jeg sørger for, du ikke sover i nat!
Du har alvorlige problemer.
Bliv ved! Bare lidt mere!
Du klarer dig godt! Kom så! Gå hele vejen!
NR. 1 CHOI SEUNG-HYO
Du vandt!
Det var flot!
Godt gået!
EPISODE 03 STOP LINE
Hun er stille her om morgenen.
Seung-hyo, du er tidligt oppe.
-Ja. -Jeg så dig ikke komme.
Arbejdede du over?
-Ja. -Hvor bekymrende.
Min søn knokler.
Det er fint.
Vask dig, og kom. Lad os spise morgenmad.
Jeg ville lave jambon-beurre.
Men jeg havde ikke ingredienserne.
Vi spiste dem i Frankrig.
Husker du?
Nej.
Ja? Du var så ung.
Men siden vi er sammen…
Dejligt at spise sammen.
Tænk, du er flyttet tilbage ind hos os.
Det er tæt på arbejde. Bare det.
Fik du ryddet din lejlighed?
Ja, at bygge en kontorbygning var ikke nemt.
Er det penge, skulle du have sagt til.
Arkitektur er også forretning. Overdriv ikke.
Ja.
Pas på på byggepladsen.
Skadestuen får mange tilskadekomne.
Det vil jeg.
Tak for morgenmad.
Toasten smager forfærdeligt.
Jeg køber baguetter og smør til i morgen.
Jeg får normalt ikke morgenmad.
Virkelig?
Hvornår er udstationeringen?
Samme spørgsmål som din far.
Vil du have, jeg rejser igen?
Det er ikke…
Du kan ikke lide at være længe i Korea.
Tak for mad. Jeg smutter.
Tillykke!
Du skræmte mig.
Udløste du med vilje en eksplosion mod mig?
Nej, det er en party popper fra Hyeong-chans fødselsdag.
Nej, det er en bombe.
Folk er døde af de tingester.
Skidt som arkitekt at se bort fra sikkerheden.
Jeg er i problemer.
Jeg får skældud for at lykønske dig.
Lykønske mig med hvad?
Hej, Seung-hyo! Vi gjorde det!
Hr. Yoon vil sige det.
Hvad? Hvad foregår der?
Vi kan endelig få vejret.
Vi har fået et stort tilbud.
Kun forbeholdt Koreas øverste procent.
Et prestigefyldt ældrebyggeri.
Danyeong Medical Foundation bygger det med YR Group,
og de bad os tilse det.
Hun sagde, noget ville ske i årets sidste halvdel.
-Hye-ran havde ret. -Gik din kone til en spåkone?
Det var tarotkort denne gang.
Vi rider på lykkens kolossale hjul.
GRANATÆBLETRÆ
Bladene ser tørre ud.
Er du bekymret for den usle plante lige nu?
-Nogen kastede en forbandelse. -Hvad?
Firmaets skæbne hviler på den.
Den må ikke visne.
Hvorfor vandede du den ikke?
Nej, glem det.
Kan nogen købe noget plantenæring?
Du er en slave af overtro.
Så desperat er jeg.
Går aftalen igennem,
skal vi ikke bekymre os om noget længe! Vi må risikere alt!
Jeg vil gøre det.
Ja. Men ikke bare gøre det. Vi må gøre det godt.
Jeg vil gøre det.
Jeg vil så gerne gøre det!
Nej, jeg vil se dig gøre det!
HYEREUNG GYMNASIUM GYMNASTIKSAL DESIGNKONKURRENCE
Mor.
Mor?
Er ingen hjemme?
Der er karry. Varm den og spis.
Hvorfor er hun pludselig så sød?
Hundrede ruller kimbap.
Hvor kom den utrolige bestilling fra?
Aner det ikke. Det er snacks til en tv-optagelse.
De henter dem kl. 18.
Virkelig? Jeg spørger, hvad de optager senere.
Så du har besluttet at lade Seok-ryu være?
-Ja. -Virkelig?
Hvorfor?
Det hedder Romeo og Julie-effekten.
Kærlighed bliver mere intens, jo mere forældrene blander sig.
Hvad har det med det her at gøre?
Lyt nu.
Det er en sandhed, der gælder andre områder, ikke kun kærlighed.
Jo mere forældre kontrollerer barnet,
jo mere gør barnet oprør.
Ja, du har ret. Du tog et godt valg.
Du bør også være lige så blid, når du ruller kimbap.
Presser man tingene ind, vil siderne…
Seok-ryu holder ikke længe.
Hvordan ved du det?
Hun kan ikke være arbejdsløs.
Hun har været flittig hele livet.
Hun ender med at give efter med et lille skub.
Det venter jeg på.
Det sker snart.
Vi skal lave 100. Spis ikke.
Den er så god. Jeg smager bare.
-Er den god? -Ja.
Skynd dig!
Færdig.
BAE SEOK-RYUS ARBEJDSLØSHEDSSKEMA
SPIL SPIL
Fedt.
DAGDRØM
Det ville jeg være så god til.
SE TV
De gør det ikke rigtigt. Sådan kan man ikke.
TAG EN LUR
-Hvad så? -Travlt. Farvel.
Vent. Jeg sagde ikke, hvorfor jeg ringede. Hvad, hvis det er vigtigt?
Hvad er det?
Ham med det glatte hår var spøgelset.
Jeg lægger på.
Vent! Det er vigtigt.
-Lad os læse tegneserier. -Prøv at høre.
Folk arbejder på hverdage.
Jeg mente ikke nu.
Jeg vil være der fra kl. 18 til 20.
Kom, når du får fri.
Nej. Jeg lægger på nu.
Hjerteløs nar.
Glem det. Jeg har andre venner.
-Velkommen. -Hej.
Hey!
Min bedste ven.
Min meget nære og mangeårige ven!
Hvorfor al den smiger?
Jeg forstod ikke det meste af den.
Mo-eum, du er så dyster. Har du haft en hård dag?
Du er så munter. Var det sjovt at lave ingenting?
Naturligvis.
Hvad vil du læse?
Jeg har alle genrer.
Romantik? Kampsport? Shonen?
De lyder alle kedelige.
KUN FOR VOKSNE
Noget rødt til mig.
Okay.
Vi er et offentligt sted i mit kvarter.
Jeg har aldrig set en så modig.
Ikke?
Jeg kiggede lidt tidligere.
Har du set "Lykkens rose". Den så god ud.
Tag den, når ingen kigger.
Giv mig den, når den er læst.
Nu. Ingen kigger.
-Nu. -Seok-ryu?
Ikke sådan en "rød".
Noget med frisk blod og sønderrevet kød.
Som dem.
Den type rød? Du kunne have sagt det.
Hej.
Din anden bedste ven er her.
Nej. Fra og med i dag er han ude. Han er diskvalificeret.
Siger du ikke hej?
Du kom. Du sagde, du ikke ville.
Jeg kom ikke for din skyld. Jeg vil læse en bog.
Jaså? Hvilken bog?
Tja… Her er den. Den her ville jeg have.
Bogen du ønskede…
…var "Prinsesse"?
PRINSESSE
Wow.
Har du et problem med min smag?
Nej, jeg har ingen fordomme.
Men kan du lide tragiske kærlighedshistorier
og slutninger?
Ja, det kan han.
Hvordan ved du det?
Det gør jeg bare.
En særling og en original.
I to burde holde sammen. I ville plage færre sådan.
Han vil skændes, så snart kan kommer.
Hvad skal vi gøre nu?
Hvad tror du? Lad os tage hjem.
Nej, jeg har fri udenfor fra kl. 20 til 22.
Har du også planlagt din fritid?
Gamle vaner hænger ved. Sikke et liv.
Hvad er problemet?
Jeg kan ligeså godt more mig på en planlagt måde.
Hvad med nogle brætspil?
Næste gang. Jeg skal hjem og læse.
Læse til hvad?
Speedbådsbevis.
Vil du sejle en båd?
Nej, jeg fik interesse i noget for nylig.
Men det er et krav.
Jeg har stadig arbejde. Jeg må tilbage på kontoret.
Hvad? Siger I, at I begge forlader mig?
Er det virkelig slut?
Ring mig i morgen.
Ring mig ikke.
Kom nu.
Ja, fint! I loyale borgere.
I industriens søjler!
Koreas fremtid afhænger af jer! Fortsæt det gode arbejde!
Hvad gør jeg alene?
Okay. Her er din morgenkaffe.
Tak.
Værsgo. Det er bedre med det.
Nemlig.
Sødmen får virkelig mit blod til at pumpe.
Har du ikke en kaffemaskine
eller pour over?
Hvis hun havde, var det her ikke et mæglerkontor.
-Av min ryg. -Seriøst.
-Jae-suk, giv mig den pude. -Tag den selv.
Hun gør intet.
Godmorgen!
-Hej. -Hvorfor blomsterne?
Jeg købte dem efter at have taget metroen.
Smukke, ikke?
-Du milde. -Jo!
Min mand køber mig aldrig noget så smukt.
Heller ikke mine børn. Så jeg køber dem til andre.
-Tusind tak. -Smukke, ikke?
Jeg husker ikke sidst, jeg fik blomster.
-Vent, jeg vil tage et billede. -Okay.
-Lavendler. -Send mig det.
-Okay. -Velduftende.
-Ryk dit ansigt, Jae-suk. -De dufter.
Ikke?
Ryk dit ansigt.
Mens I kigger på dem.
-Sådan! -Jeg har noget at sige.
Lad os ændre gruppens navn.
-Hvorfor? -Vil du ændre gruppens navn?
Ja. Husker I, hvor slemme Hee-søstrene var?
-Ja. -De værste.
Jeg vil ikke associeres med dem, og navnet hjælper ikke.
Lad os ændre det til noget dejligt denne gang!
Som hvad?
Du ved,
noget raffineret og elegant.
Skal Suk oversættes til engelsk?
Hvad betyder "suk" på engelsk?
Aner det ikke.
Du er diplomat. Du ved det ikke?
-Hvordan kan jeg kende plantenavne? -Seriøst?
-Hvordan kan du spørge? -Søg på det.
Vent. Jeg søger.
Spiser de det ikke udenfor Korea?
-Tror det ikke. -Har aldrig hørt om det.
Jeg fandt det.
-Hvad er det? -Gråbynke.
-Grå… Hvad? -Gråbynke.
Grå. Sådan her.
Gør du?
-Værre end "kruskop." -Hvad?
Nej, det ruller ikke på tungen.
Men er gråbynke ikke en slags krydderurt også?
-Jo. -Jo.
Og den ultimative urt?
Lavendel!
Man skal være hurtig!
Det er afgjort! Lavendel.
NA MI-SUK LEV MED DUFT
-Du, far? -Ja?
Hvordan lever man med duft?
Jeg ved det ikke. Spørg din mor, når hun kommer.
Hun er ved at blive gammel. Se.
Hun har blomster som profilbillede.
-Lavendler. -Kalder du din mor gammel?
Derfor kan jeg ikke lade jer to alene.
Hvor voldeligt.
Det er bare et faktum.
Vi bliver ældre sammen.
Ti stille.
Hvorfor så mange?
Vi har lang vej. Vi skal lave 100.
-Hundrede? -Ja.
Et tv-hold kom og købte dem før.
De bestilte dem igen.
Virkelig?
Jeg har intet valg.
Jeg bør hjælpe.
Hov!
Glem det. Hvad kan du lave?
Gå ikke i vejen. Spis noget kimbap.
Eller tteokbokki.
-Vil du have? -Nej, du er travl.
Velkommen…
-Velkommen! -Hej.
Fr. Yu!
Jøsses. Er det dig, Seok-ryu?
Wow! Du har slet ikke ændret dig.
Jeg vidste, det var dig, så snart du gik ind. Wow!
Mor, min klasselærer fra gymnasiet.
-Jøsses! -Hej, fr. Yu!
Jeg beklager, jeg ikke genkendte dig.
Nej, det er fint.
Det var først, da jeg så Seok-ryu. Jeg glemte, forældrene har den her butik.
Hvad bringer dig her?
Jeg kom for at bestille mad.
Kan jeg få 20 gange tteokbokki og 20 gange sundae?
-Naturligvis. -Wow.
Det ville vi værdsætte.
Men det er så meget. Kan du selv tage dem?
Jeg hjælper.
Jeg gør det. Du har travlt.
-Vil du? -Øjeblik.
-Okay. -Skat.
-Jeg gør det. -Øjeblik.
-Skynd dig. -Hey.
Hent fr. Yu en drink.
Tak for at levere det for mig.
Intet problem.
Wow, skolen har slet ikke ændret sig.
Det er altid det samme her.
Måske er det derfor, jeg glemmer, tiden er gået.
Det er utroligt. Tænk, at du er rektoren nu.
I lige måde.
Du var så barnlig. Tænk, at du er blevet voksen nu.
Er du i Korea i et kort stykke tid? På ferie?
Hvad?
Jeg hørte, du arbejder i Greip.
Ja…
Jeg blev så glad, da jeg hørte det.
Og ikke kun jeg.
Alle lærerne taler stadig om dig.
Du var så dygtig og klog.
En kendt skikkelse på Hyereung Gymnasium.
Se, endnu en kendt skikkelse fra Hyereung Gymnasium.
Hvad?
Du ansøgte om at deltage i konkurrencen om design af gymnastiksalen?
Ja, i dag er der briefing for de deltagende firmaer.
Jeg var i tvivl, da jeg så et bekendt navn på listen.
Det ville betyde så meget, hvis du gjorde det.
Fr. Yu.
Betyder det ikke, han ikke burde sidde med dig her nu?
Han har akademiske bånd.
Det strider mod fairness.
Du er den samme.
Eksperter fra uddannelsesafdelingen vil foretage evalueringerne.
Jeg har ingen autoritet.
Godt forsøg.
Pokkers.
Det er så længe siden. Er I fri i eftermiddag?
Selvfølgelig.
Jeg beklager.
Jeg overså et par ting fra besøget på stedet tidligere.
Jeg må kigge mere på det.
Ja? Det var ærgerligt. Jeg må spørge Seok-ryu så.
Siden du er her, tal med eleverne.
En snak med en tidligere elev.
Undskyld mig? Mig?
Du ville være et godt eksempel.
Eleverne vil elske at høre, at du arbejder i Greip.
Men jeg…
Jeg smutter så.
Okay, jeg ved, du har travlt. Tak. Held og lykke.
Tak.
Er du okay med at møde eleverne?
Ja da.
Dette er Bae Seok-ryu. Hun er uddannet på vores skole.
Hun arbejder for Greip i USA.
-Greip? -Hvor fedt!
Jeg håber, hendes energi smitter af på jer.
Den gamle boomer går, så tal frit.
-Ja, frue! -Ja, frue!
-Pøj pøj. -Tak.
Hej, jeg hedder Bae Seok-ryu.
Det her kom meget pludseligt,
så jeg forberedte ikke noget.
Stil mig spørgsmål, så svarer jeg på dem.
Hvilket uni gik du på?
Jeg blev optaget på Hanguk universitet, efter jeg blev færdig her.
Efter at have gået der i et år læste jeg i USA.
Jeg blev indskrevet på UC Berkkeley og fik min eksamen.
Betyder det, din familie er rig?
Slet ikke.
En ven ville læse i udlandet.
Jeg ville læse engelsk, så vi forberedte os sammen.
Efter jeg blev optaget,
fik jeg et stipendium i fire år. Sådan kom jeg der.
-Vildt. -Wow.
-Vent… -Ja?
Hvad laver du i Greip?
Det hedder en produktchef.
Jeg er ansvarlig for at tilse og styre projekter
fra planlægningsstadiet til slutresultatet.
Har det altid været din drøm at blive produktchef?
Jeg ved det ikke. Det tror jeg ikke.
Hvad var så din drøm?
-Min drøm? -Ja.
Da du gik på gymnasiet, hvad ville du så være?
Hej, Seok-ryu.
Du ignorerer mig igen. Har du spist frokost?
Tal ikke til mig. Jeg vil have fred og ro.
Kom så roligt med mig.
Senere.
Vi skal gå nu.
Siger hvem? Jeg vil ikke gå.
Kom med mig!
Hvor vover du at gribe en kvinde i nakken?
Hvordan kan du være så tankeløs?
Tal for dig selv. Er du vanvittig?
Du er ingen kvinde.
Jeg er da en kvinde.
Er jeg en mand? Hvad er jeg så?
Du er næsten…
…kønsneutral.
Vil du dø i dag?
-Vil du begraves bag skolen? -Lad os gå så.
-Hvad? -Lad os gå.
Jeg er sikker på, at det var her.
Du har sagt det i 30 minutter.
Hvorfor leder vi efter den?
Vi var enige om at tage den ud efter ti år. Deadlinen er overskredet.
Ja.
Vi glemte den tidskapsel. Hvorfor er den vigtig?
Jeg husker end ikke, hvad jeg lagde i den.
Det var dig, der ville gøre det.
Jeg tror, det var et brev. "Et brev til mig om ti år."
Jeg må have været skør. Den millenial-stemning er forfærdelig.
Glem det. Led ikke efter den. Lad os holde den dybt nede.
Bare den bliver fundet om en milliard år som et dinosauræg!
Det ville stadig være pinligt.
Seok-ryu ville lade nysgerrigheden overvinde sin forlegenhed.
Er du ikke nysgerrig?
Jeg er sikker på, den er fyldt med blændende og uskyldige ord.
Men hvad så? Virkeligheden er, at vi virkelig graver.
Enhver kan se, at du graver halvhjertet.
Det var heromkring.
Hvorfor det tidligere?
Hvad?
Jeg lod, som om jeg var hos Greip.
Hvorfor spillede du med?
Jeg holdt skamløst en tale.
Du arbejdede i Greip.
Var det også fup?
Hold kæft.
Det er godt nok. Din erfaring der var ægte.
Det er nok til at give de unge gode råd.
Hvorfor kommer jorden ikke af?
Foregiv ikke at være ren. Vask det af senere.
Jeg vil hjem.
Lad os grave lidt mere. Jeg har en god fornemmelse.
Vi er der næsten. Jeg tror, det var bag de træer.
Led du efter den.
Går du virkelig?
Seok-ryu!
For pokker. Den var mellem de her træer.
Seok-ryu, vent på mig.
Vi var der næsten.
Hey, Seok-ryu!
Jeg er hjemme.
Hey!
Hvad er det her?
Gaveæsker.
Det er naboens bijob, jeg bad om nogle.
Hvorfor gøre det?
Hvad er der med din hånd? Hvorfor det plaster?
Jeg tror, det var al den kimbap. Mit håndled gør ondt.
Jeg sagde, jeg ville hjælpe.
Du hjælper ved ikke at gøre noget, din lille skid.
Jeg kan sætte 100 flere plastre på.
Jeg håber, jeg kan sælge 10.000 kimbap.
-Jeg gør det. -Hvorfor ville du det?
Det er mit arbejde.
Bland dig ikke i mine lommepenge. Lav dit arbejde.
Hey, Dong-jin!
Hun går amok igen.
Du kunne have hjulpet mor, hvis du var hjemme!
Hvad laver du hele dagen på dit værelse?
Hvad er der med dig?
Jeg arbejdede og kom efter mine ting.
-Mor! -Ja?
Jeg har en privatlektion.
Okay, god lektion.
-Jeg smutter. -Hej.
Dong-jin har taget sig sammen på det sidste.
Jeg troede ikke, han ville gøre noget med sit liv.
Han lever et godt liv nu.
Det er et deltidsjob, men han får løn.
Gym-chefen hjælper ham med at blive personlig træner.
Han træner også.
Det er godt.
Kan jeg fortsætte det her?
Skal du ikke hjem?
Lidt senere.
Hvad laver du?
Er det der, du svømmede før?
Ja.
Det er ret gammelt.
Bruges det stadig?
Nogle gange til idræt.
Slap af. Offentlige faciliteter giver ikke penge. Kun procedurer.
Kundemødet i morgen er det vigtige for os lige nu.
Begge er vigtige.
Det virker måske, som om vi klarer os godt,
men det her felt er ikke så nemt.
En lille nedgang kan påvirke store firmaer.
Ja.
Så sluk for poolen og tænd for ældrebyggeriet.
Presser du mig?
Nej, foreslår.
Og vores Chungwoo Daily-interview blev udgivet.
Det er i avisen i morgen. Hej.
Hej.
BYGGER ARKITEKTUR OG MENNESKER CHOI SEUNG-HYO, YOON MYEONG-U
CHOI SEUNG-HYO VINDER 200 M FRI
SEOULS NATIONALE SVØMMEMESTERSKABER 2007
Du skræmte mig.
Hvorfor står du der?
Det er derfor, der er så mange sære rygter om dig på arbejdet.
At du har åndelige evner eller et tredje øje i panden.
At jeg har et åndeligt øje og kan se igennem mennesker.
Jeg er bare blevet langsynet.
Og artiklen? Hader du den?
Den er ikke slem.
Koncdptet er godt og indholdet klart.
Hvorfor lyder det så ikke som ros?
Du bliver sløv.
Din tekst viser ikke noget benarbejde.
Kang Dan-ho.
Jeg troede, du var en galning, da du først kom til firmaet.
Når du gik rundt på politistationer,
pakkede du en rygsæk og blev væk i månedsvis.
Og? Er jeg for fokuseret på work-life-balancen nu?
Jeg forstår det godt.
Lad os være proaktive.
Det vil jeg huske.
-Sætter du det i værk nu? -Nej, jeg vil købe riskager.
Ikke dårligt.
-Hvor er patienten? -Derovre.
Hvornår begyndte anfaldet?
For 10 til 15 minutter siden.
Do-hyeon lider af epilepsi.
Lad os flytte ham. Mo-eum, forsædet.
Okay.
Øjeblik.
Hvad gør vi? Vejen er spærret.
Vi transporterer en akut patient.
Samarbejd venligst.
Et anfald over 20 minutter er farligt.
Hvorfor stoppede vi?
Vi har et sygt barn. Kør nu.
Hvad laver han?
Jeg tror, han prøver at rydde vejen!
Hvad?
JEG ELSKER JER, MUDDERBANKER
MUDDERBANKE-VOGTER
Okay, det er godt.
YR-TÅRN
En masse ældreboliger er dukket op på det seneste,
men kvaliteten varierer, ikke?
Den billigste starter med et indskud på mindst to milliarder won.
Vi vil bygge luksuriøse ældreboliger.
Stedet designes udelukkende til den øverste procent af den ældre befolkning.
Det bliver smukt som et vartegn, da det vil ligge i hjertet af Seoul.
Et sted, som ikke er for alle,
ikke engang at se på.
For eksempel ældre, der kører gratis med metroen.
Jeg elsker metroen.
Jeg tog min bil i dag,
men tager den ofte, når jeg skal rejse meget.
Jeg vil også nyde den i fremtiden.
Jeg er for velfærdspolitikker, der giver transportfordele
til de ældre.
Dejligt.
Vi forsøgte ikke at være nedladende.
Det var en sammenligning.
-Naturligvis. -Ja.
Men skal den være på et niveau, hvor man ikke kan se på den,
hvor højt planlægger I at bygge den?
Folk får ondt i nakken.
Hr. Choi prøver at sige,
hvilken slags koncept er I på udkig efter?
Tænker I på noget luksuriøst og ekstravagant?
Ja, derfor har vi forberedt nogle udkast.
Jeg vil blande nogle af disse designs.
Undskyld mig?
Det er værker af anerkendte internationale designere.
Vores potentielle kunder har tilbragt masser af tid i udlandet.
De har ret høj smag og standarder.
Almindelige hjemlige designs vil ikke kunne tilfredsstille dem.
Så I siger…
…I ikke stoler på vores evner
og vil have os til at kopiere verificerede designs?
Er det, hvad I beder om?
Undskyld mig, hr. Choi?
Det er en hyldest.
Al kunst er en slags efterligning.
Intet er aldrig rigtig nyt.
Nej, det er klart plagiat.
Ingen grund til bekymring.
Alle råber op om plagiat.
Men det er svært at sanktionere og bevise dem i retten.
Jeg kan ikke.
Prøv ikke at overbevise mig.
Jeg ændrer aldrig mening.
Hør nu på mig først. Jeg har også en plan.
Hvilken plan?
Først spiller vi med.
Så ændrer vi designet undervejs.
Vi giver et nyt design.
Datoerne og budgettet er på plads.
De kan ikke stoppe midtvejs.
Vi foretager ændringer og integrerer vores stil.
Lyder godt, ikke?
Så du vil rette op på et plagieret design!
Se det som en reference.
Laver du sjov?
Myeong-u.
Jeg ved, at arkitektur ikke kan udføres uden en kunde.
Jeg kan ikke arbejde med folk med det mindset.
Med den attitude vil vi ikke kunne gøre noget.
Vi kommer til at se mange grimme ting.
Vil du opføre dig sådan?
Vi byggede kontoret på en stor gæld. Vi har medarbejdere at tage os af.
Jeg siger nej for deres skyld.
Deres stolthed som arkitekter skal bevares.
Dit fjols! Ved du, hvad de virkelig har brug for?
Ikke abstrakte følelser.
Men praktiske incitamenter, en lønforhøjelse!
Vil vi gøre det, har vi brug for penge.
Firmaet må klare sig godt.
Vil du sælge din sjæl for penge?
Er det for firmaets bedste?
Hvad så med dig?
Gør du noget for firmaet?
Du var ligeglad med ældreboligerne!
-Du kiggede altid på den pool! -Hvad?
Ældreboliger til hundredvis af milliarder og en gymnastiksal-renovering!
Det kan slet ikke sammenlignes!
Du bragte personlige følelser ind!
Myeong-u.
Poolen mindede dig om fortiden…
Altså… Hør, Seung-hyo…
Jeg smutter.
Vent…
Godt gået.
Godt arbejde.
Godt arbejde!
Jeg er glad for, at Do-hyeon har det bedre.
Det er takket være dig, hr. Yeon.
Det er min ekspertise.
Da Se-yoon blev diagnosticeret med epilepsi,
troede jeg, min verden var slut.
Det var nok en opgave fra himlen for at gøre os til bedre reddere.
-Se-yoon er en gave fra himlen. -Selvfølgelig.
Hvem er den frelser, der ryddede vejen?
-Min ideelle type. -Hvad?
Jeg plejede at foretrække folk, der var som actionstjerner.
Men ikke længere.
Han skal være stoisk, men med stort drive.
Den tavse, men beslutsomme.
Wow. Det er virkelig sexet.
Første gang, hun siger en, som ikke er Iron Man, er sexet.
Hun kaldte også Spider-Man sexet.
Musklerne gennem hans tights…
Hvad stod der på hans bluse? Mud-noget?
"Mudderbanker."
Ja, nemlig.
Så han er Mudderbanke-Man. Iron Man, Spider-Man, Mudderbanke-Man.
Mudderbanke-Man.
Så nogen Mudderbanke-Mans nummerplade?
Beklager. Jeg burde have tjekket. Det var så hektisk.
Det burde du have gjort. Hvordan finder jeg ham nu?
Fr. Jung, det her kom til dig.
Jaså. Mange tak.
-Hvad er det her? -Hvad er det?
Riskager? Jeg er sulten.
Kan vi spise?
Øjeblik. Lad os se, hvem der sendte dem.
Her er det.
-Der er et kort. -Ja.
Okay.
Kom så. Vent.
Tusind tak for sidst.
Jeg ville kontakte dig, ikke? Redder Jung Mo-eum.
Hvad?
Hvordan kender han mit navn?
Hvorfor sendte han riskager? Nu er jeg tørstig.
Giv mig.
Det er godt.
Fr. Bae Seok-ryu?
-Goddag. -Goddag.
Det er rart at møde dig. Jeg er Lee Jin-young.
-Tak. -Blev du overrasket af mit opkald?
Slet ikke.
Jeg kunne være kommet til dig. Tak for at komme til mit kvarter.
Det var så lidt.
Jeg burde komme for at se en så anerkendt som dig.
Men hvordan fik du mit nummer?
Jeg har en god radar.
En talentfuld person kom tilbage til Korea,
så jeg forhørte mig.
Du smigrer mig. Tak.
Jeg mener det.
Hvis det er okay,
må jeg spørge, hvorfor du sagde op hos Greip
og kom tilbage sådan her?
Jeg havde en personlig grund til at komme hjem.
Jeg forstår.
Hvor længe arbejdede du hos Greip?
Jeg kom til firmaet i 2015
og sagde officielt op i sidste måned.
Så ti år?
Nej, jeg tog et år fri midtvejs.
Gjorde du?
Ja, da jeg var 30.
Også af personlige grunde?
Ja.
Sådan er det at være 30.
Jeg skiftede job i den alder.
Din karriere og portefølje er imponerende.
Det bliver ikke et problem.
Den stilling, jeg vil tilbyde, er hos Serendipity…
Bae Seok-ryu.
Hvorfor er du klædt sådan?
Hvad er det her?
Hvorfor dukker du hele tiden op?
Fordi vi bor i det samme kvarter.
Jeg er heller ikke tilfreds.
Vi er vist enige.
Gå bare videre.
Hvor skal du hen?
Vågne og dufte til kaffen.
Hvordan er du blevet endnu mere sorgløs?
Du er så dristig.
-Vil du have? -Du drak fra den.
-Skyl den. -Er jeg beskidt?
Du ser ikke ren ud.
-Hey. -Beklager.
Seriøst?
-Sprøjtede du vand på mig? -Min hånd gled.
Vent du bare.
Vil du sprøjte det på mig? Landet har vandmangel.
Det gælder Jorden.
Hvor skal du hen nu?
Hvorfor er du så uforudsigelig i alt, hvad du gør?
Jeg har tabt muskler ved at ligge hele dagen.
Jeg skal genvinde dem.
Har du muskler at tabe?
Dit tøj er også altid forkert.
Det var passende indtil nu.
Jeg mødtes med en jobkonsulent.
-Hvorfor? -Jeg ved det ikke.
Hun havde mit nummer.
Du ved, hvor dygtig og talentfuld jeg er.
Hvad sagde hun?
Hun tilbød mig nogle stillinger.
GLO Korea og Serendipity.
Forholdene var ret gode.
Ikke så meget som før, men lønnen er også god.
Virkelig?
Det ligner det tidligere arbejde.
Jeg tilpasser mig.
Dejligt, ikke?
Vil du have det?
-Hvad? -Vil du have den slags job igen?
Arbejde er bare arbejde.
-Er mine ønsker vigtige? -Det er ikke sandt.
Det er dit job. Gør, hvad du vil.
Hvordan kan folk kun gøre, hvad de ønsker at gøre?
Hvorfor ikke?
Hvorfor går alle på kompromis?
Du sagde, du blev overophedet.
-Du ville starte på ny. -Ja, men…
Er det dit mod? Vende tilbage til dit gamle liv?
-Hvad så, hvis jeg gør? -Tror du, jeg ikke kender dig?
Dine øjne stråler normalt,
når du vil noget, men jeg ser intet af det nu.
Ligner jeg stadig en teenager for dig?
Vi var venner som børn.
Bare du fandt din virkelige drøm.
Drøm? Hey! Drømme?
Tror du, man bare kan få drømme?
Kun dem med den luksus at kunne søge efter dem kan drømme.
De, der rejser sig igen efter en fiasko, kan forfølge deres drømme.
Du ved det ikke. Du bor i et middelhavsklima.
Et klart, mildt og perfekt miljø.
For mig er varmen kortvarig. Jeg bor i Sibirien det meste af tiden.
Vinden er bidende kold., Det sner, regner og hagler.
-Kender du til det? -Det gør jeg.
Jeg har også mærket de vintre.
Jeg troede, du ville huske det.
Du skræmte mig.
-Hvorfor er du her? -Jeg ventede på dig.
Er det pubertet? Din stemme?
Det er din første dag på landsholdet.
Hvad laver du? Gjorde du noget sært igen?
Det er en gave.
Et håndklæde?
Ja, åbn det.
CHOI SEUNG-HYO, OL BEIJING 2008 GÅ EFTER GULD
Laver du sjov?
Fedt, ikke?
Jeg bad dem om at brodere det.
-Tag det med. -Nej, det er pinligt.
Nogen kunne se det.
Fint, jeg tager det. Okay?
Pas på dig selv. Bring dit land ære.
Jeg skal ikke til OL i morgen.
Held og lykke! Du kan godt!
Held og lykke!
Du kan gøre det!
VI TILBAGEBETALER STØTTEN MED MEDALJER
Vi bringer dårligt nyt.
Choi Seung-hyo, som sikrede sin plads i OL ved at vinde
de nationale mesterskaber i 2007
har været ude for en ulykke.
-Seung-hyo er okay. -Seung-hyo…
Seung-hyo…
Det er okay.
Det er okay. Det bliver okay.
Det er okay.
Med genoptræning vil du kunne gå igen.
Du vil nok ikke kunne fortsætte…
…din atletiske karriere.
Det gør jeg.
Jeg har også mærket de vintre.
Jeg troede, du ville huske det.
Jeg glemte min telefon.
Jeg hørte, I skændtes.
Hr. Yoon fortalte mig det.
Hvorfor ville han gøre det?
Jeg er en god rådgiver.
Jeg har hørt begge sider.
Jeg synes, du har ret.
Skjult plagiat? Det er så fornærmende!
Desuden burde man se fremad.
Det vil gå os godt i fremtiden.
Plagiat må ikke trække os ned.
-Tager du mit parti? -Lad mig tale færdigt.
Men hr. Yoon har også ret.
Jeg vil arbejde fra 9 til 17 og få en god løn.
Så firmaet må klare sig godt.
Vi må også ansætte flere.
Arkitektur er sådan, at vi altid er afhængige af klienten.
Men du ved ikke, hvordan man gør.
Måske er du for tilfreds.
Jeg hørte lignende ting i går.
Hvem de end er, havde de ret.
-Du ved, det er sandt. -Hvad?
Seung-hyo,
du er fantastisk.
Du taler smukt som poesi.
Du er idealist, der elsker drømme mere end virkelighed.
Du er altid så stolt.
Men ved du, hvor det kommer fra?
Fra privilegier.
Hey! Drømme?
Tror du, man bare kan få drømme?
Kun dem med den luksus at kunne søge efter dem kan drømme.
De, der rejser sig igen efter en fiasko, kan forfølge deres drømme.
Så afslutningsvis, for udviklingen og æren af Atelier In,
håber jeg på et smukt samarbejde mellem direktørerne.
Bare så du ved det,
hr. Yoon stod foran dit kontor i lang tid.
-Du er en fantastisk rådgiver. -Ja.
Kom ind.
Det så ud, som om du ikke tog din kaffe på grund af mig.
Ja, tak.
Beklager det i går.
Jeg gav dig problemer.
Nej, det er fint.
Jeg ved, det var en dårlig beslutning, men jeg lod som ingenting.
Jeg skammer mig.
Stop det. Hvad er det, du siger?
Jeg var egoistisk af personlige årsager. Du havde ret.
Jeg ville arbejde mere med poolen.
Jeg tænkte, det var min chance for at få en afslutning.
Jeg forstår det, og jeg har tænkt over det.
Jeg tænkte på dine følelser, da du holdt op med at svømme.
Jeg kan ikke forestille mig det.
Na-yun fortalte mig lige…
…vi ville fejle i separate firmaer.
Hvad?
At vi burde holde sammen, medmindre vi vil sulte.
Hun siger virkelig, hvad hun vil.
Millennials og Gen Z er forskellige.
Du er helt fin og sådan,
men tal ikke om millennials og Gen Z sådan.
Hvad?
Kun gamle gør det.
De unge er ligeglade.
Lad være med at gruppere dem som en generation sådan.
Så du kan ikke lide mig?
Vil ikke arbejde med mig?
Jeg gør det. Hvorfor ikke?
Ja, jeg vidste, du ville.
Du er for tæt.
-Det kan jeg ikke. -Okay.
-Jeg beklager det i går. -Nej, jeg beklager.
Sådan!
Hvad var så din drøm?
Min drøm?
Da du gik på gymnasiet, hvad ville du så være?
Nu jeg skal svare, så ved jeg det ikke rigtig.
Dengang var min drøm at være nummer et.
Jeg ville være en datter, min mor var stolt af.
Mine lærere skulle rose mig.
Alle skulle anerkende mig.
Når jeg ser tilbage nu, har jeg lidt ondt af mig selv.
Hvorfor?
Jeg gik op i, hvordan andre så mig,
og jeg var ikke opmærksom på mig selv.
BÅDE GLO KOREA OG SERENDIPITY ØNSKER SAMTALER
Er vores families dumme helt endelig oppe?
Jeg er sulten.
Er du sulten?
Jeg har lige tændt for riskogeren. Det tager lidt tid.
Spis nogle riskager på bordet.
Hvad?
Jeg spiser riskager så tit.
Hvor er de fra?
Den nye nabo, som lige er flyttet ind.
Jeg var mægler på det hus.
Det var på markedet længe uden nogen udsigt.
Jeg var så bekymret. Er det ikke godt?
Er den god?
Ja.
Er det dig, Seok-ryu?
Fr. Yu?
Det er pære og klokkeblomst-te. Godt for ens hals.
Tak skal du have.
Jeg beklager før. Skræmte jeg dig?
Jeg holder mig kølig til sommer med den kulde, du sendte ned ad min ryg.
Apropos, hvad ledte du efter?
En tidskapsel.
Jeg begravede den med Seung-hyo og Mo-eum.
Gjorde I sådan noget sødt noget?
Men du kunne ikke finde den.
Det er for det bedste.
Jeg troede, den ville have svarene.
Den vil nok forvirre mig mere.
Hvad?
Fr. Yu,
jeg løj for dig.
Jeg arbejder ikke i Greip mere.
Jeg sagde op.
Jeg ved ikke, om jeg sagde op eller blev jaget ud.
Seok-ryu, du har altid klaret dig godt.
Derfor var jeg bekymret for dig.
Hvad, hvis du ikke kunne gøre noget godt?
Hvad ville du så gøre?
Det har jeg vist ikke lært dig.
Men jeg indså noget efter at have været lærer så længe.
Børn bliver ved med at vokse.
Selvom jeg ikke lærer dem det,
finder de alle selv svarene på en eller anden måde.
Var der et svar, du tænkte på, da du sagde op?
Skift ikke mening. Stol på dit valg, og kom videre.
At ændre den ender altid galt.
Du har ret.
Gå i poolen, når du er færdig.
Seung-hyo er der vist.
Okay.
Hej, Seung-hyo!
Fandt du tidskapslen?
Du skræmte mig. Hvad laver du her?
Jeg burde spørge dig om det.
Hvad er der i din hånd? Er det mit brev?
"Til Bae Seok-ryu om ti år."
"Hej!
-"Jeg er den bedste, smukkeste." -Hey!
-"Bae Seok-ryu!" -Læs det ikke. Hey!
-"Hvordan er jeg i fremtiden?" -Stop!
"Jeg er fængslet i et klasseværelse for at være en elev."
-Løb ikke! Du glider! -Nej!
-Læs det ikke! -"Min skoleuniform er en fængselsdragt."
Jeg var gal. Hvad skrev jeg?
-Hey! -"Jeg straffes med lektier."
-"Jeg løslades ved dimitteringen." -Giv mig!
"Den bedste og nummer et
-er det samme" -Det er vanvittigt!
-"Gør dit bedste" -Hey!
Så bliver du nok nummer et."
Jeg sagde stop!
Vi skulle have holdt det begravet.
Det kunne stå i lærebøgerne.
Et udsagn, der går over i historien. En sand perle!
Perle, gider du lige! Giv mig den!
Giv mig den!
Er du vanvittig?
Wow, det er lavt.
Hoppede du, fordi jeg ikke kan svømme?
Hop i, og tag den fra mig.
Nej, jeg er bange for vandet.
Vidste du det?
Efter jeg stoppede,
er det første gang i vandet.
Wow, hvorfor kom jeg ikke i før nu?
Det er så dejligt.
Hey, jeg mente ikke det før…
Husker du?
Da jeg ikke kunne svømme
og var på mit værelse.
Seung-hyo, hvad laver du?
Jeg har tegneserier med. Lad os læse dem.
Så laver jeg dig noget ramyun.
Uden æg, din favorit.
Hvad laver du? Hov!
Hvorfor skubber du? Jeg vil læse!
Seung-hyo, giv mig i det mindste mine tegneserier.
Troede du ikke, jeg kunne komme ind, hvis du låste?
Jeg vidste, nøglerne var i øverste skuffe i skoskabet!
Okay, ingen ramyun. Jeg køber BBQ til dig!
Jeg køber kød til dig! Hvad siger du?
Hey! Vent!
Hey! Tror du, jeg giver op sådan her?
Hvad laver du?
Du godeste!
-Seriøst? -Du skræmte mig virkelig.
Hvad laver du?
Ryk dig.
Kom nu!
Flyt dig lidt.
Du er sindssyg.
Griner du virkelig nu?
Hvorfor klatre herop sådan?
Du døde næsten!
Ja, så hvorfor låste du dine døre, dit fjols?
Jeg døde næsten.
Jeg reddede dit liv. Du er så utaknemmelig.
Du er så skør.
Hvis jeg er skør, hvad er du? En bjørn?
Ville du blive til menneske efter 100 år i hulen?
Dit fossilerede trilobit-lignende fjols. Du er blevet en baby.
En baby?
Du er som en neandertaler.
Mangler du hjernekapacitet?
Du kan ikke skelne mellem, hvad du kan og ikke kan, vel?
Hvad er det, der lugter?
Er det gråbynke og hvidløg? Nej.
Det er ensom, gammel mand.
Jeg lugter ikke noget.
Hold kæft og gå tilbage, hvor du kom fra.
Hvis jeg farer vild, vil du så stirre på væggen som en taber igen?
-Taber? -Ja, din dumme taber.
-Stop det. -Nej.
Fjols. Verdens største taberrøvhul.
-Band ikke. -Hvad vil du gøre ved det?
Spis fra din hundeskål, dit røvhul!
Hvad er der galt med dig? Jeg sagde, band ikke!
Din forbandede taber. Du er så åndssvag.
Jeg sagde, band ikke.
Hvad er du, fem år gammel?
Din dumme…
For fanden, jeg sagde stop!
Du tror, du er sej, ikke?
Du er frustrerende og frygtsom, røvhul!
Jeg har det allerede elendigt.
-Hvorfor skælder du mig ud? -Det er dig, der er et fjols.
Jeg er såret og kan ingenting.
Hvorfor brokker du dig over mig? Ved du, hvordan jeg har det?
Ved du overhovedet, hvad jeg gennemgår?
Har du det bedre nu?
Første gang jeg hører din stemme i en måned.
Hvad så?
Hey. Hvorfor har du det i din taske?
Lås din dør igen,
og jeg smadrer den.
For fanden.
Det var den, du var.
En galning med en økse mod en bjørn fanget i en hule.
Det er din identitet.
Duk dig ikke. Det klæder dig ikke.
-Er det trøst? -Det betyder, at du er elendig.
Hvad?
Den gamle Seok-ryu var livlig og energisk.
Men du er så intetsigende nu.
Du er ikke sjov. Du er kedelig.
Tag det tilbage.
Hey!
Hey…
Vent! Hey!
Hjælp mig!
Jeg har dig! Du dør ikke. Det er okay.
For fanden!
Hvorfor hoppe i, hvis du ikke kan svømme?
Hvorfor gør du mig så vred?
-Ved du, hvorfor du synker? -Nej!
Fordi din krop er anspændt! Slap lidt af!
Jeg kan ikke slappe af hos lægen! Hvordan gør jeg det nu?
Vent… Ja. Forestil dig, du er en vandmand.
Svaj dine lemmer. Lad vandet tage dig.
-Svaj? Sådan her? -Ja.
Sådan der.
Hvad? Det virker vist at forestille sig at være en vandmand.
-Det virker. Ja. -Det virker.
Det virker ikke!
Mit hoved!
Hey! Jeg drak noget vand!
Vær sød ikke at tage fat i mit hår.
Flyder jeg nu?
Det er så fedt! Wow. Det er så underligt.
Vil du fortsætte med at tale, selv nu?
Mærk stilheden i vandet.
Du, Seung-hyo?
Hvad?
Jeg var faktisk nervøs.
Jeg ville sige op, fordi jeg var udmattet.
Jeg ville slappe af og drømme om et nyt liv.
Men…
…jeg følte mig som ingenting uden min Greip-baggrund.
Alle er på vej frem,
men kun jeg er stoppet.
Sådan var det, efter jeg stoppede svømning.
Startsignalet havde lydt,
men jeg følte, jeg stod alene ved startlinjen.
Jeg tænkte:
"Det bliver svært at finde et sted, hvor jeg kan svømme frit igen."
Men du fandt det.
Jeg ved det.
Hvorfor kan du ikke også?
Jeg hadede at gå i badekar, men jeg er i stand til at hoppe i igen.
Tror du det?
Kan jeg også svømme et nyt sted?
Selvfølgelig.
Hey, jeg er bare nysgerrig.
Rent hypotetisk.
Lad os sige, du kunne svømme igen.
Hvis det skulle ske,
var du så stadig arkitekt?
Ja.
-Virkelig? -Selvfølgelig.
Hvad med dig?
-Hvad? -Rent hypotetisk.
Du går tilbage til før, du sagde op.
Hvis du kan gå tilbage til Greip,
vil du så?
Nej.
Et til.
Rent hypotetisk.
Du går tilbage til før, din forlovelse blev brudt,
hvad så?
Nej. Jeg ville ikke gå tilbage.
Okay så.
Vi skriver breve til vores fremtidige jeg, ti år fra nu af.
Okay.
Skal vi?
Hold kæft, og skriv.
Lad os åbne det om ti år.
Hvis nogen åbner det inden da, vil de være uheldige i 1.000 år!
Vi sværger alle på det!
Hej, Bae Seok-ryu ti år fra nu.
Jeg er den bedste og smukkeste Bae Seok-ryu.
Måske kan jeg lave spindelvæv med den teknologiske udvikling.
Der går et rygte om, man klatrer på lofterne.
Ti år fra nu af føles så langt væk.
Der har du nok fortalt Seok-ryu om dine følelser, ikke?
STOP LINE
STARTING LINE
LOVE NEXT DOOR
Hvordan kunne jeg efterlade den slags beviser?
De følelser er for længst væk.
Åbnede I den endelig?
Jeg gravede den op der. Jeg var nysgerrig.
Greip kontaktede os.
Jeg er nyankommen. Dejligt at se dig.
Virkelig?
Det er reporteren igen.
Er vores smag ens igen?
Uanset hvor meget du prøver,
er det spild af tid.
Tal ikke sådan om mit hårde arbejde.
Seok-ryu?
Seung-hyo!
Hvad fanden sagde du lige?
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard