LJUBAV U SUSJEDSTVU
OLIMPIJSKI BAZEN U SEULU
DRŽAVNO PLIVAČKO PRVENSTVO 2007.
Seung-hyo, je li ti mama ovdje? Zar nije trebala doći u Koreju?
Ne, nešto je iskrsnulo, pa nije došla.
Doista? A što je s tatom?
Puno pacijenata treba pomoć, pa je morao ostati u bolnici.
Važni su, zar ne?
-Da, gospodine. -U redu.
Posvetimo se natjecanju.
Pobijediš li, ući ćeš u reprezentaciju.
Uskoro započinje finale na 200 metara slobodno.
Idemo!
PLIVAČKA EKIPA ŠKOLE HYEREUNG
U osmoj stazi, Choi Seung-hyo iz Hyereunga.
Možeš ti to, Seung-hyo!
Choi Seung-hyo iz Hyereunga! Idemo!
Zaboga, što ona radi ovdje?
Hej, Seung-hyo! Ovdje sam!
-Ovdje sam! -Prestani me dozivati.
Idemo, Seung-hyo! Razbij ih! Pokaži im!
Ajme, Seok-ryu.
Ne pobijediš li, da se nisi vratio kući!
Možeš ti to!
Na mjesta.
Idemo!
Hajde!
Super ti ide!
Hajde!
Idemo!
CHOI SEUNG-HYO ŠESTI
U redu! Samo nastavi dalje!
Idemo!
Hej!
Ajme.
Stvarno nije normalna.
Ozbiljno?
Znaš li koliko je sati?
Ne znam. Pogledaj na sat ako te baš zanima.
Misliš da pitam za vrijeme?
-Nisi shvatila? -Baš je glasan.
Prijemni ispiti završili su odavno. Dosta pitanja o razumijevanju.
Tri su sata.
Čak i ptice i janjad spavaju.
Pa zašto se onda dereš?
Zaboga, jadni Seung-hyo.
Da nisam probudila našu bebu?
Nisi.
Bebica ne može spavati? Da ti otpjevam uspavanku?
Hej, dosta s tim.
Idi spavati ako ne želiš slušati.
Baš si glasan.
Hej, u tom filmu,
duh je onaj kovrčavi.
Hej, odao si mi kraj filma?
Baš nepravedno! Kako možeš otkriti kraj?
Nije to Šesto čulo! Kovrčavi?
E noćas stvarno nećeš spavati!
Stvarno nisi pri sebi.
Hej! Nastavi! Još malo!
Odlično ti ide! Hajde! Do kraja!
PRVI CHOI SEUNG-HYO
Hej, prvi si!
Bio si odličan!
Svaka čast!
3. EPIZODA CRTA ZA ZAUSTAVLJANJE
Stišala se sad kad je jutro.
Seung-hyo, rano si ustao.
-Da. -Nisam vidjela kad si došao.
Radio si dokasno?
-Da. -Baš se brinem.
Tako naporno radiš.
U redu je.
Siđi na doručak nakon što se opereš.
Željela sam napraviti jambon-beurre.
Ali nisam imala sastojke.
U Francuskoj smo stalno to jeli.
Sjećaš se?
Ne sjećam se.
Bio si mlad.
Ali kad smo već zajedno…
Lijepo je jesti zajedno.
Nisam očekivala da ćeš živjeti ovdje s nama.
Blizu je poslu. To je sve.
Jesi li iselio svoju garsonijeru?
Da, nije bilo lako sagraditi uredsku zgradu.
Ako je stvar u novcu, trebao si mi reći.
I arhitektura je posao. Ne pretjeruj.
Razumijem.
Moraš biti oprezan na gradilištima.
Mnogi radnici završe na hitnoj.
Hoću.
Hvala na doručku.
Tost je užasnog okusa.
Kupit ću bagete i maslac za sutra.
Ne moraš. Obično ne doručkujem.
Stvarno?
Kad ćeš znati raspored?
I tvoj me otac isto pitao.
Zašto? Hoćeš da opet odem?
Nije to…
Ne voliš dugo boraviti u Koreji.
Hvala na doručku. Idem raditi.
Čestitam!
Prestrašila si me.
Namjerno si me gađala?
Molim? Ovo je za proslavu Hyeong-chanova rođendana.
Ma to je eksplozivna naprava.
Ne znaš da su neki stradali od toga?
Arhitekti moraju misliti na sigurnost.
Nisam se dobro provela.
Izgrdili su me jer sam vam čestitala.
Čestitala? Na čemu?
Hej, Seung-hyo! Uspjeli smo!
G. Yoon će vam reći.
Što je? Što se događa?
Možemo lakše disati.
Dobili smo veliku ponudu.
Nešto što dobivaju samo najbolji.
Prestižno umirovljeničko naselje.
Zaklada Danyeong gradi ga zajedno s YR Grupom.
Žele da mi nadziremo radove.
Rekla je da će se nešto dogoditi.
-Hye-ran ima pravo. -Postala je proročica?
Da. Kartama za tarot.
Stvarno nam je odlično krenulo.
STABLO NARA
Lišće izgleda suho.
Sad se brineš za tu bijednu biljku?
-Netko je bacio urok. -Što?
Sudbina tvrtke ovisi o njoj.
Propast ćemo ako uvene.
Bože! Zašto je nisi zalio?
Nije važno.
Neka netko ode po gnojivo.
Stvarno si rob praznovjerja.
Sad vidiš koliko sam očajan.
Dogovorimo li posao,
nećemo se morati više brinuti! Moramo riskirati sve!
Odradit ću to.
Naravno. Ali moramo to dobro odraditi.
Želim to odraditi.
I ja to želim! Još kako!
Ne, želim vidjeti tebe kako radiš!
NATJEČAJ ZA PROŠIRENJE DVORANE ŠKOLE HYEREUNG
Mama.
Mama?
Zar nema nikoga?
Spremila sam curry. Zagrij ga i pojedi.
Zašto je odjednom tako ljubazna?
Stotinu rolica kimbapa.
Tko nam je dao ovu divnu narudžbu?
Ne znam. Trebaju ih za neko TV snimanje.
Dolaze po njih u 18 h.
Da? Pitat ću ih što snimaju.
Odlučila si pustiti Seok-ryu na miru?
-Da. -Stvarno?
Zašto?
To se zove efekt Romea i Julije.
Ljubav postaje jača kad se roditelji upleću.
Kakve to ima veze?
Samo slušaj.
To vrijedi i za druga područja, a ne samo za ljubav.
Što roditelji strože nadziru dijete,
to se ono više buni.
Da, imaš pravo. Dobro si odlučila.
Moraš biti oprezna pri izradi rolica.
Pretjeraš li sa snagom, stranice…
Seok-ryu neće potrajati.
Kako znaš?
Ne može svatko biti nezaposlen.
Cijeli je život marljiva.
Uz mali poticaj, sama će se predomisliti.
Čekam taj trenutak.
Uskoro će doći.
Moramo ih napraviti stotinu. Ne jedi ih.
Baš su dobre. Samo kušam.
-Dobre su? -Da.
Požuri se!
Gotovo.
RASPORED NEZAPOSLENE BAE SEOK-RYU
IGRANJE IGARA
Lijepo.
OPUŠTANJE
Baš bih bila dobra u tome.
GLEDANJE TELEVIZIJE
Ne rade to dobro. Ne može to tako.
DRIJEMANJE
-Što ima? -U gužvi sam. Bok.
Čekaj. Nisam ti rekla zašto zovem. Što ako je nešto važno?
Što je?
Duh je onaj s ravnom kosom.
Prekinut ću.
Čekaj! Važno je.
-Idemo čitati stripove. -Možda ne znaš.
Ali zaposleni ljudi rade preko tjedna.
Nisam mislila sada.
Bit ću ondje od 18 do 20 h.
Dođi kad završiš s poslom.
Ne. Prekidam vezu.
Kakav kreten!
Zaboravi. Imam ja druge prijatelje.
-Dobro došli. -Zdravo.
Hej!
Najbolja prijateljice.
Moja bliska i dugogodišnja prijateljice!
Čemu takvo laskanje?
Većinu nisam ni razumjela.
Mo-eum, baš si namrgođena. Težak dan?
Seok-ryu, baš si vesela. Zabavljala si se dok nisi radila?
Naravno.
Što želiš čitati?
Imam ponešto od svega.
Ljubavni roman? Shonen manga?
Sve mi to zvuči dosadno.
SAMO ZA ODRASLE
Hoću nešto uzbudljivo.
Razumijem.
Na javnom smo mjestu u mojoj četvrti.
Baš si hrabra.
Da?
Zavirila sam malo prije.
Vidiš Ružu ushita? Dobro mi je izgledala.
Uzmi je dok nitko ne gleda.
Daj mi je kad završiš. Idi.
Sad. Nitko ne gleda.
-Odmah. -Seok-ryu?
Nisam mislila na takvo uzbuđenje.
Nešto s krvi i mesom! Tako nešto.
Poput onih.
Takvo uzbuđenje? Mogla si mi reći.
Zdravo.
Došao ti je prijatelj.
Ne. Od danas to više nije. Prekrižila sam ga.
Nećeš me ni pozdraviti?
Došao si, a rekao si da nećeš.
Nisam došao po tebe. Želim pročitati jednu knjigu.
Stvarno? Koju knjigu?
Evo je. Baš sam nju tražio.
Želio si pročitati
Princezu?
PRINCEZA
Opa.
Što je? Ne sviđa ti se moj ukus?
Ne, nemam predrasuda.
Ali volio si tragične ljubavne priče
s tužnim krajem?
Da, istina.
Kako ti to znaš?
Jednostavno znam.
Čudna i otkačena.
Bolje ostanite zajedno. Tako ćete manje gnjaviti ljude.
Svađa se otkad je došao. Baš dosadno.
Što ćemo sada?
Što misliš? Idem kući.
Ne. Slobodna sam od 20 do 22 h.
Planiraš i svoje slobodno vrijeme?
To je stara navika. Užasan život.
A što tome nedostaje?
Mogu se zabavljati na planiran i sustavan način.
Jeste li za društvene igre?
Drugi put. Idem kući učiti.
Za što?
Za vožnju glisera.
Za čamac? Želiš voziti čamac?
Ne, nedavno sam se zainteresirala za nešto.
Ali to je preduvjet.
Imam posla. Moram se vratiti u ured.
Molim? Želite reći da ćete me oboje ostaviti?
Ovo je doista kraj?
Bok. Nazovi me sutra.
Mene nemoj zvati.
Daj.
Dobro, u redu! Uzorni ste građani!
Stupovi gospodarstva!
Budućnost Koreje ovisi o vama! Samo tako dalje!
Što da radim sama?
Dobro. Evo jutarnje kave.
Hvala.
Svakako. Izvoli. Bolja je s tim.
Istina.
Od šećera mi krv brže kola žilama.
Imaš li aparat za kavu
ili radiš klasično?
Onda ovo ne bi bila agencija za nekretnine.
-Bole me leđa. -Čovječe.
-Jae-suk, dodaj mi jastuk. -Uzmi ga sama.
Ni prst ne miče.
Dobro jutro!
-Hej. -Kakvo je to cvijeće?
Kupila sam ga u cvjećarnici.
Baš je lijepo.
-Ajme. -Lijepo je!
Muž mi nikad ne kupuje nešto tako lijepo.
Ni djeca. A što da radim? Kupujem ih za druge.
-Hvala ti puno. -Lijepo, da?
Ne znam kad sam zadnji put dobila cvijeće.
-Idemo se slikati. -Može.
-Lavanda. -Pošalji mi je.
-Dobro. -Baš miriše.
-Pomakni se, Jae-suk. -Lijepo miriše.
Zar ne?
Pomakni se, Jae-suk.
Slušajte dok ih gledate.
-Eto! -Moramo razgovarati.
Idemo promijeniti naziv naše skupine.
-Što? -Želiš promijeniti naziv?
Da. Sjećate se kako su grozne bile sestre Hee?
-Da. -Užas.
Ne želim da nas povezuju s njima. Moramo promijeniti ime.
Neka bude nešto baš zgodno!
Na primjer?
Znate,
nešto profinjeno i elegantno.
Da prevedemo Suk na engleski?
Kako se kaže „suk” na engleskom?
Ne znam.
Pa ti si diplomatkinja. Ne znaš?
-Otkud bih znala nazive biljaka? -Ozbiljno?
-Kako možeš pitati? -Vidi na telefonu.
Čekajte, potražit ću.
Čekaj. Ne jedu je izvan Koreje?
-Mislim da ne. -Nisam čula za nju.
Evo, našla sam je.
-Što je? -Divlji pelin.
-Molim? -Divlji pelin.
Pelin. Ovako…
Laješ?
Gore i od običnog pelina.
Ne, ne može se izgovoriti.
Zar nije i pelin vrsta bilja?
-Da. -Da.
A koje je najbolje bilje?
Lavanda!
Moraš biti brza!
Dogovoreno! Lavanda.
NA MI-SUK ŽIVOT S MIRISOM
-Hej, tata? -Da?
Kako se živi s mirisom?
Ne znam. Pitaj mamu kad dođe.
Ostarjela je. Pogledaj.
Stavlja cvijeće kao profilnu fotku.
-Lavandu. -Govoriš mami iza leđa?
Zato vas ne mogu ostaviti same.
Baš si nemilosrdna.
Ne govorim iza leđa. Samo iznosim činjenice.
Svi zajedno starimo.
Dosta više.
Zašto ih toliko radite?
Bit će ih i više. Trebamo ih sto.
-Sto? -Da.
Naručila ih je televizijska ekipa.
Dobre su im i žele ih još.
Stvarno?
Nemam izbora.
Moram vam pomoći.
Hej!
Zaboravi. Što bi ti radila?
Ne smetaj. Samo pojedi kimbap.
Ili možda tteokbokki.
-Hoćeš? -Ne, u gužvi ste.
Dobro došli…
-Dobro došli! -Zdravo.
Gospođo Yu!
Bože. To si ti, Seok-ryu?
Uopće se niste promijenili!
Odmah sam vas prepoznala!
Mama, moja nastavnica iz srednje škole.
-Bože! -Zdravo, gđo Yu!
Oprostite što vas nisam prepoznala.
U redu je.
I ja sam zaboravila da roditelji Seok-ryu imaju ovu trgovinu.
Što vas dovodi ovamo?
Naručila bih hranu.
Mogu dobiti 20 tteokbokkija i 20 sladolednih kupova?
-Naravno. -Bože.
Baš smo zahvalni.
Ali to je jako puno. Možete ih sami nositi?
Ja ću joj pomoći.
Ne, ja ću. Ti imaš posla.
-Hoćeš? -Samo malo.
-U redu. -Dušo.
-Ja ću. -Samo trenutak.
-Požuri se. -Hej.
Donesi gđi Yu piće.
Hvala ti što si mi pomogla.
Nema na čemu.
Škola se uopće nije promijenila.
Ovdje je uvijek sve isto.
Možda zato zaboravljam da vrijeme prolazi.
Čudesno. Ne mogu vjerovati da ste sad ravnateljica.
A i ti…
Bila si tako djetinjasta, a sad si odrasla.
Došla si nakratko u Koreju? Na odmor?
Što?
Čula sam da radiš za Greip.
Da…
Bila sam tako sretna kad sam to čula.
A i nisam bila jedina.
Svi te nastavnici još spominju.
Bila si tako sposobna i pametna.
Slavna učenica srednje škole Hyereung.
Gledaj, još jedna slavna osoba iz škole Hyereung.
Što?
Prijavio si se za uređenje dvorane i projektiranje nove zgrade?
Da, danas smo na pregledu terena.
Posumnjala sam kad sam vidjela poznato ime na popisu.
Ovo je super. Bilo bi sjajno da dobiješ posao.
Gospođo Yu.
Pa zar on smije sjediti sada ovdje s vama?
Povezan je sa školom.
Sukob interesa.
Nisi se promijenila.
Ponude će ocijeniti stručnjaci iz Ureda za školstvo.
Nemam nikakvih ovlasti.
Dobar pokušaj.
Kvragu.
Dugo se nismo vidjeli. Jeste li slobodni poslijepodne?
Naravno.
Žao mi je.
Propustio sam neke dijelove pregleda terena.
Moram ih bolje proučiti.
Doista? Šteta. Onda ću zamoliti Seok-ryu.
Porazgovaraj s učenicima.
Neka čuju bivšu učenicu.
Molim? Mene?
Bila bi dobar primjer.
Učenike će zanimati kako je to raditi za Greip.
Ali ja…
Idem ja.
Dobro, znam da si u gužvi. Hvala. Sretno.
Hvala vam.
Želiš li razgovarati s učenicima?
Svakako.
Ovo je Bae Seok-ryu. Završila je našu školu.
Radi za Greip u SAD-u.
-Greip? -Baš kul!
Nadam se da će vam prenijeti svoju energiju.
Ostavit ću vas same, slobodno razgovarajte.
Da, gospođo!
-Sretno. -Hvala.
Zdravo, ja sam Bae Seok-ryu.
Ovo smo dogovorili na brzinu.
Nisam ništa pripremila.
Možete mi postavljati pitanja. Rado ću odgovoriti.
Na koji si fakultet išla?
Nakon škole, upisala sam se na Sveučilište Hanguk.
Godinu dana poslije otišla sam u SAD.
Upisala sam se na Berkkeley i diplomirala.
Znači da ti je obitelj bogata?
Ne, nimalo.
Prijatelj se pripremao za studij vani.
I ja sam željela studirati engleski, pa smo učili zajedno.
Kad su me primili,
dobila sam četverogodišnju stipendiju.
-Suludo. -Ajme!
-Čekaj… -Da?
Što radiš u Greipu?
Radno mjesto je voditelj proizvoda.
Nadgledam i vodim projekte
od planiranja do realizacije.
Jesi li oduvijek sanjala da budeš voditeljica proizvoda?
Ne znam. Ne bih rekla.
O čemu si sanjala?
-Sanjala? -Da.
Kad si bila u školi, što si željela biti?
Hej, Seok-ryu.
Opet me ignoriraš. Jesi li ručala?
Bez riječi. Želim mir i tišinu.
Onda tiho pođi sa mnom.
Poslije.
Moramo odmah otići.
Tko kaže? Ne želim ići.
Pođi sa mnom!
Jesi li lud? Kako se usuđuješ zgrabiti ženu za vrat?
Kako si tako nepromišljen?
Govori u svoje ime. Jesi li luda?
Nisi žena.
Naravno da jesam.
Jesam li muškarac? Pa što sam?
Ti si gotovo
rodno neutralna.
Dosta ti je života?
-Hoćeš da te zakopam iza škole? -Idemo.
-Što? -Idemo.
Sigurno je bilo ovdje negdje.
Govoriš to već 30 minuta.
Zašto uopće tražimo?
Rekli smo da ćemo je izvaditi nakon deset godina. Rok je odavno prošao.
Znam.
Zaboravili smo na vremensku kapsulu. Pa što?
Ne sjećam se ni što je unutra.
Pa ti si željela da je zakopamo.
U njoj je bilo pismo. „Pismo sebi za deset godina.”
Valjda sam poludjela. Milenijsko je doba užasno.
Zaboravi. Nećemo je tražiti. Neka ostane zakopana.
Neka je nađu za milijardu godina, poput jaja dinosaura.
I dalje bi bilo neugodno.
Seok-ryu koju poznajem ne bi odoljela znatiželji.
Nisi nimalo znatiželjna?
Sigurno je prepuno čarobnih i nedužnih riječi.
Ali pa što? Samo kopamo po tlu iz sve snage.
Svima je jasno da zapravo kopaš malodušno.
Bila je ovdje negdje.
Zašto si ono učinio?
Koje?
Pravila sam se da radim u Greipu.
Zašto si i ti glumio?
Čak sam održala predavanje.
Radila si za Greip.
Ili je i to prevara?
Začepi.
To je dovoljno. Imaš istinsko iskustvo.
A to je dovoljno da klincima daš dobar savjet.
Zašto se ne mogu očistiti?
Ne glumi da si čista. Oprat ćeš se poslije.
Hoću kući.
Kopajmo još malo. Imam dobar predosjećaj.
Još samo malo. Mislim da je između stabala.
Ti je potraži.
Stvarno ideš?
Seok-ryu!
Kvragu. Siguran sam da je između stabala.
Seok-ryu, čekaj me.
Malo nam je trebalo.
Hej, Seok-ryu!
Stigla sam.
Hej!
Što je sve ovo?
Kutije za poklone.
Susjeda se bavi time. Zamolila sam je da im ih da.
Zašto to radiš?
Što ti je s rukom? Kakav ti je ovo povez?
Mislim da je stvar u kimbapu. Boli me zglob.
Rekla sam da ću pomoći.
Pomogla si time što nisi ništa radila.
Mogu staviti još stotinu poveza.
Nadam se da ćemo prodati još 1000 ili 10 000 kimbapa.
-Daj mi, ja ću. -Zašto?
Ovo je moj posao.
Ne oduzimaj mi džeparac. Radi svoj posao.
Hej, Dong-jin!
Opet je poludjela.
Mogao si pomoći mami kad si bio ovdje!
Što radiš po cijele dane u sobi?
Što je s tobom?
Otišao sam na posao i došao po stvari.
-Mama! -Da?
Imam instrukcije. Dođem kasnije.
Dobro se provedi.
-Idem. -Bok.
Dong-jin se sredio u zadnje vrijeme.
Mislila sam da od njega neće biti ništa.
No sada živi kao čovjek.
Posao je honorarni, ali barem zarađuje.
Vlasnik teretane pomaže mu da postane osobni trener.
I vježba.
To je dobro.
Mogu li stvarno nastaviti?
Ne ideš kući?
Malo poslije.
Što radiš?
Ovdje si nekoć plivao?
Da.
Prilično je star.
Još ga koriste?
Ponekad, za nastavu Tjelesnog odgoja.
Samo polako. Znaš da javni objekti ne donose novac, samo birokraciju.
Sad nam je važan samo sutrašnji sastanak s klijentima.
Sve je važno.
Možda misliš da si se proslavio i da nam dobro ide,
ali znaš da je ovo težak posao.
I sitna kriza može utjecati na tvrtke.
Znam.
I zato, zaboravi na bazen. Posveti se umirovljeničkom naselju.
Prisiljavaš me?
Ne, predlažem.
Objavit će naš intervju u Vjesniku Chungwoo.
Sutra će biti u novinama.
Bok.
RAZVOJ ARHITEKTURE I LJUDI CHOI SEUNG-HYO, YOON MYEONG-U
CHOI SEUNG-HYO POBIJEDIO NA 200 M SLOBODNO
NA DRŽAVNOM PRVENSTVU 2007. GODINE
Prestrašila si me.
Zašto stojiš ovdje?
Zato o tebi na poslu kruže tolike neobične glasine.
Da imaš duhovnu energiju ili treće oko na čelu.
Kažu da imam treće oko i da mogu ljudima čitati misli.
Samo sam dalekovidna zbog starosti.
Što kažeš na članak? Ne sviđa ti se?
Nije loš.
Koncept je dobar, a sadržaj jasan.
Zašto mi to ne zvuči kao kompliment?
Ulijenio si se.
Vidi se da se nisi potrudio.
Kang Dan-ho.
Kad si došao, mislila sam da si luđak.
Kad si išao po policijskim postajama,
spakirao bi ruksak i ne bi se vraćao mjesecima.
Pa što? Sad previše brinem za ravnotežu između rada i života?
Razumijem, stvarno.
Budimo proaktivniji.
Imat ću to na umu.
-Odmah krećeš u akciju? -Ne, idem kupiti tortu od riže.
Nije loše.
-Gdje je pacijent? -Ondje.
Kad je počeo napadaj?
Prije deset do 15 minuta.
Do-hyeon boluje od složene epilepsije.
Prebacimo ga. Sjedi naprijed.
U redu.
Samo malo.
Što da radimo? Cesta je blokirana.
Hitno prevozimo pacijenta.
Molimo vas za suradnju.
Napadaj duži od 20 minuta je opasan.
Zašto stojimo?
Imamo bolesnog klinca. Maknite se.
Što radi onaj tip?
Mislim da nam čisti put!
Što?
VOLIM VAS, KALJUŽE
ČUVAR KALJUŽA
Dobro, u redu.
VOLIM VAS, KALJUŽE
TORANJ YR
Gradi se dosta umirovljeničkih naselja,
ali kvaliteta je neujednačena.
Zato će polog za najjeftinije jedinice biti dvije milijarde vona.
Sagradit ćemo luksuzno umirovljeničko naselje.
Bit će osmišljeno za 1 % najbogatijih starijih građana.
Bit će to atrakcija smještena u samom središtu Seula.
Neće mu svatko moći pristupiti,
čak ni vidjeti ga.
Na primjer, oni koji se besplatno voze podzemnom.
Volim podzemnu.
Danas sam došao autom,
ali često idem i podzemnom.
Tako ću i nastaviti.
Podupirem socijalne mjere koje olakšavaju prijevoz
starijih osoba.
Odlično.
Nismo ih željeli omalovažavati.
Obična usporedba.
-Naravno. -Da.
Ali ako ga ljudi neće moći ni vidjeti,
koliko će visoko to naselje biti?
Ljude će boljeti vratovi.
G. Choi zapravo želi znati
kakav koncept očekujete?
Želite li nešto luksuzno i ekstravagantno?
Da, zato smo pripremili prijedloge.
Volio bih uključiti nešto od ovoga.
Molim?
Kao što vidite, ovo su radovi proslavljenih autora.
Naši potencijalni klijenti dugo su boravili u inozemstvu.
Njihov ukus i standardi vrlo su visoki.
Svakodnevna dizajnerska rješenja neće ih zadovoljiti.
Želite reći…
Ne vjerujete našim sposobnostima
i želite da repliciramo postojeća rješenja?
To tražite od nas?
Molim, g. Choi?
Riječ je o priznanju.
Oponašanje je majka stvaranja.
Ništa nije istinski novo.
Ali ovo bi bio očit plagijat.
Ne morate se brinuti zbog toga.
Danas se svi žale na plagiranje.
Ali kad dospiju na sud, prekršitelji rijetko budu kažnjeni.
Ne pristajem.
Nemoj me nagovarati.
Neću se predomisliti.
Saslušaj me. I ja imam plan.
Kakav plan?
Prvo ćemo glumiti da pristajemo.
A onda ćemo promijeniti dizajn.
Ponudit ćemo im svoj.
Daj. Rokovi i proračun već su određeni.
Neće moći odustati na pola posla.
Postupno ćemo integrirati svoj stil.
Dobro zvuči, ne?
Želiš preraditi plagijat!
Smatraj to referencom!
Šališ se?
Myeong-u.
Znam da arhitekture nema bez klijenata,
ali ne mogu raditi s takvim ljudima.
Uz takav stav, nikad nećemo moći ništa učiniti.
Moramo se nositi s prljavim i nečasnim stvarima.
Ovako ćeš se ponašati?
U golemim smo dugovima. Moramo misliti i na zaposlenike.
Neću pristati, upravo zbog njih.
Želim sačuvati njihov ponos.
Budalo! Znaš što im doista treba?
Ne nekakav apstraktni osjećaj.
Trebaju praktične poticaje. Veće plaće!
A za to nam treba novac.
Tvrtka mora biti uspješna.
Dakle, želiš prodati dušu za novac?
Je li to doista najbolje za tvrtku?
A što je s tobom?
Radiš li ti išta za tvrtku?
Uopće te ne zanima naselje!
-Stalno gledaš onaj bazen! -Što?
Naselje vrijedno stotine milijardi i obična obnova dvorane!
Kako možeš to uspoređivati?
Unosiš osobne osjećaje u posao!
Myeong-u.
Bazen te podsjeća na prošlost…
Hoću reći… Seung-hyo…
Idem van.
Čekaj…
Svaka čast.
Bilo je odlično.
Svaka čast!
Drago mi je što je Do-hyeon bolje.
Sve zahvaljujući vama, g. Yeone.
To je moje uže područje.
Kad je Se-yoon dijagnosticirana epilepsija,
srušio mi se cijeli svijet.
Ali to je izazov koji nam je nebo dalo da budemo bolji bolničari.
-Se-yoon je dar s neba. -Naravno.
Tko je spasitelj koji nam je očistio put?
-Moj tip. -Što?
Prije sam voljela ljude koji su bili poput akcijskih junaka.
Ali ne više.
Sad volim smirene, ali ambiciozne.
Tihe, ali odlučne tipove.
Ajme! Baš seksi.
Prvi put da ne opisuje Iron Mana kao primjer seksi muškarca.
Rekla je da je i Spider-Man seksi.
Mišići ispod uskog kostima…
Što je pisalo na majici? Nešto s kaljužom?
„Volim vas, kaljuže.”
Da, tako je.
Onda je on Kaljuža-Man. Iron Man, Spider-Man, Kaljuža-Man.
Kaljuža-Man.
Je li mu netko vidio registraciju?
Oprosti. Trebao sam pogledati. Ali bili smo u gužvi.
Trebao si pogledati. Kako ću ga sad naći?
Gđo Jung, ovo je stiglo za vas.
Razumijem. Hvala puno.
-Što je ovo? -Što je to?
Torte od riže? Baš sam gladan.
Možemo li ih pojesti?
Samo malo, da vidim tko ih šalje.
Evo ga.
-Ovdje je kartica. -Eno je.
U redu.
Hajde. Čekaj.
Hvala ti puno za prošli put.
Obećao sam da ću se javiti. Bolničar Jung Mo-eum.
Što?
Kako zna moje ime?
Ali zašto je poslao torte od riže? Ožednjet ću.
Daj mi malo.
Dobra je.
Gospođo Bae Seok-ryu?
-Zdravo. -Zdravo.
Drago mi je. Ja sam Lee Jin-young.
-Hvala. -Iznenadio vas je moj poziv?
Nimalo.
Mogla sam ja doći vama. Hvala što ste došli u moju četvrt.
Nije to ništa.
Drago mi je doći do tako ugledne osobe.
Ali otkud vam moj broj?
Imam odličan radar.
Čula sam da se nadarena osoba vratila u Koreju,
pa sam se raspitala.
Laskate mi. Hvala.
Stvarno tako mislim.
Ako smijem,
zašto ste otišli iz Greipa
i vratili se ovamo?
Došla sam kući iz osobnih razloga.
Razumijem.
Koliko ste dugo radili za Greip?
Počela sam raditi 2015. godine,
a službeno sam dala otkaz prošli mjesec.
Deset godina?
Ne, uzela sam godinu stanke u sredini.
Doista?
Da, kad sam imala 30 godina.
Također iz osobnih razloga?
Da.
Tako je to kad navršite 30.
Ja sam u toj dobi promijenila posao.
Vaša karijera i portfelj doista su impresivni.
Mislim da neće biti problema.
Želim vam ponuditi posao u tvrtki Serendipity…
Bae Seok-ryu.
Zašto si tako odjevena?
Što je ovo?
Zašto se stalno ovako pojavljuješ?
Živimo u istoj četvrti.
Ni ja nisam oduševljen.
Nema nam druge.
Kreni svojim poslom.
Kamo ideš?
Razbuditi se i popiti kavu.
Kako si postala još bezbrižnija?
Zbilja si hrabra.
-Hoćeš malo? -Ti si pila iz toga.
-Bar je operi. -Prljava sam?
Ne izgledaš čisto.
-Daj. -Oprosti.
Ozbiljno?
-Poprskala si me vodom? -Ne, skliznulo mi je.
Samo čekaj.
Da me poprskaš? Imamo nestašicu vode.
Ovo je za Zemlju.
Kamo ideš sada?
Zašto si tako nepredvidljiva u svemu što radiš?
Stalno ležim pa sam izgubila mišiće.
Moram ih vratiti.
Zar si uopće imala što izgubiti?
I ne znaš odabrati prigodnu odjeću.
Dosad je sve bilo u redu.
Našla sam se s posrednicom.
-Zašto? -Ne znam.
Ne znam odakle joj moj broj.
Ali znaš koliko sam sposobna i nadarena.
Što ti je rekla?
Ponudila mi je par poslova.
GLO Koreja i Serendipity.
Uvjeti su prilično dobri.
Manje nego prije, ali pristojna plaća.
Stvarno?
Slično poslu koji sam radila.
Brzo ću se prilagoditi.
Odlično, ne?
Želiš to učiniti?
-Što? -Opet raditi taj posao?
Posao je posao.
-Kakve ima veze želim li? -To nije u redu.
To je tvoj posao. Radi što hoćeš.
Kako ljudi mogu raditi samo ono što žele?
Zašto ne?
Zašto svi pristaju na kompromise?
Rekla si da ti je svega bilo preko glave.
-Željela si krenuti iznova. -Da, ali…
To je hrabro? Vratiti se starom životu?
-Pa što? Što se to tebe tiče? -Misliš da te ne poznajem?
Oči ti zablistaju kad želiš nešto.
Iz njih izvire uzbuđenje, ali toga sada nema.
Misliš da sam i dalje tinejdžerica?
Ne ponašaj se kao da me poznaješ.
Samo želim da nađeš svoj pravi san.
San? Hej! Snovi?
Misliš da je moguće imati snove?
Sanjati mogu samo oni koji si to mogu priuštiti.
Oni koji dobiju novu priliku mogu slijediti svoje snove.
A ti to ne znaš. Živio si u mediteranskoj klimi.
Vedro, ugodno i savršeno okruženje.
Za mene je toplina kratkotrajna. Uglavnom živim u Sibiru.
Nevjerojatno hladno, ledeni vjetar, snijeg, kiša i tuča.
-Znaš li kako je to? -Znam.
I ja sam imao takve zime.
Mislio sam da se sjećaš.
Preplašila si me.
-Zašto si došla? -Čekala sam te.
Ušla si u pubertet? Što ti je s glasom?
Prvi si dan u reprezentaciji. Pusti sad to.
Što radiš? Opet si učinila nešto čudno?
To je dar.
Ručnik je dar?
Da, otvori ga.
CHOI SEUNG-HYO, OLIMPIJSKE IGRE 2008. IDEMO NA ZLATO
Šališ se?
Kul, zar ne?
Tražila sam da to napišu.
-Ponesi ga. -Neugodno mi je.
Što ako netko vidi?
Dobro, uzet ću ga. U redu?
Čuvaj se. Proslavi domovinu.
Pa ne idem sutra na olimpijske igre.
Sretno! Možeš ti to!
Sretno!
Možeš ti to!
ODUŽIT ĆEMO VAM SE MEDALJAMA
Imamo loše vijesti.
Choi Seung-hyo, koji se kvalificirao za olimpijske igre
na državnom prvenstvu 2007.
doživio je nesreću.
-Seung-hyo je dobro. -Seung-hyo…
Seung-hyo…
U redu je.
Sve će biti dobro.
U redu je, dobro?
Uz rehabilitaciju, opet ćeš moći hodati.
Ali mislim da nećeš moći nastaviti…
svoju sportsku karijeru.
Znam.
I ja sam imao takve zime.
Mislio sam da se sjećaš.
Ostavio sam telefon u uredu.
Čula sam da ste se svađali.
G. Yoon mi je rekao.
Zašto bi ti to rekao?
Imam smisla za savjetovanje.
Saslušala sam obje strane.
Mislim da imaš pravo.
Prikriveno plagiranje? Kako uvredljivo!
Moramo gledati u budućnost.
U budućnosti nas čeka uspjeh.
Ne smijemo kopirati druge.
-Na mojoj si strani? -Čekaj da završim.
Ali i g. Yoon ima pravo.
Želim odraditi svojih osam sati i biti dobro plaćena.
A za to tvrtka mora biti uspješna.
Moramo zaposliti još ljudi.
Zbog prirode arhitekture, uvijek smo u drugom planu.
Ali ti se u tome ne snalaziš.
Možda si previše spokojan.
Jučer sam čuo nešto slično.
Ima pravo, tko god je to rekao.
-Istina je. -Što?
Seung-hyo,
divan si.
Govoriš lijepo poput pjesnika.
Idealist si, voliš snove više od stvarnosti.
Ponekad si tako nadmen.
A znaš li zašto si zapravo takav?
Jer si privilegiran.
Hej! Snovi?
Misliš da je moguće imati snove?
Sanjati mogu samo oni koji si to mogu priuštiti.
Oni koji dobiju novu priliku mogu slijediti svoje snove.
I zato, u cilju razvoja i uspjeha tvrtke Atelier In,
nadam se da ćete vas dvojica šefova sjajno surađivati.
Samo da znaš,
g. Yoon je dugo stajao pred tvojim uredom.
-Odlična si savjetnica. -Znam.
Naprijed!
Zbog mene nisi prije uzeo svoju kavu.
Da, hvala.
Oprosti na onom jučer.
Nisam bio korektan.
U redu je.
Znam da je odluka bila loša, ali pravio sam se da nije.
Sramim se.
Prestani. Što želiš reći?
Bio sam sebičan iz osobnih razloga. Imao si pravo.
Više sam želio raditi na bazenu.
Mislio sam da ću tako ostaviti to iza sebe.
Razumijem. I ja sam razmišljao.
Razmišljao sam kako si se osjećao kad si prestao plivati.
Ne mogu ni zamisliti.
Na-yun mi je rekla
kako bismo propali da nismo zajedno.
Što?
Kaže da se moramo držati zajedno ili ćemo gladovati.
Uvijek kaže ono što joj je u mislima.
Milenijalci i generacija Z nisu isti.
Super si ti, sve je to okej,
ali nemoj tako govoriti o generacijama.
Što?
Samo starci to čine.
Klince nije briga.
Nemoj ih svrstavati po generacijama.
Dakle, ne voliš me?
Nećeš raditi sa mnom?
Hoću. Zašto ne bih?
Da, znao sam da hoćeš.
Preblizu si.
-Ne mogu ovako raditi. -Dobro.
-Oprosti na onom jučer. -Ne, ti oprosti.
Evo ti!
O čemu si sanjala?
Sanjala?
Da. Kad si bila u školi, što si željela biti?
Sad kad trebam odgovoriti, doista ne znam.
Ali tada sam sanjala o tome da budem prva u svemu.
Željela sam biti kći kojom će se mama ponositi.
Željela sam dobiti pohvale nastavnika.
Da me svi poznaju.
S današnjeg gledišta, sažalijevam samu sebe.
Zašto?
Važno mi je bilo što drugi misle,
a nisam obraćala pozornost na sebe.
GLO KOREJA I SERENDIPITY ZOVU VAS NA RAZGOVOR ZA POSAO
Je li se naša junakinja napokon probudila?
Gladna sam.
Gladna si?
Sad sam stavila rižu. Neće tako brzo.
Uzmi komad torte od riže sa stola.
Što?
Stalno jedem tortu od riže.
Odakle ti?
Od nove susjede koja se uselila.
Posredovala sam pri prodaji te kuće.
Nikako se nije uspijevala prodati.
Već sam se brinula. Je li dobra?
U redu je?
Dobra je.
To si ti, Seok-ryu?
Gospođo Yu?
Čaj od kruške i zvončića. Dobar je za grlo.
Hvala.
Oprostite. Jesam li vas preplašila?
U redu je. Ali baš sam se naježila od straha.
Kad smo kod toga, što si tražila?
Vremensku kapsulu.
Zakopala sam je s Seung-hyom i Mo-eum.
Svi ste u tome sudjelovali?
A ne možete je naći.
Tako je i bolje.
Mislila sam da ću unutra naći odgovore.
Ali samo bi me više zbunili.
Što?
Gospođo Yu,
lagala sam vam.
Više ne radim za Greip.
Dala sam otkaz.
Iskreno, ne znam jesam li otišla ili su me otjerali.
Seok-ryu, sve ti je uvijek išlo od ruke.
Zato sam se brinula za tebe.
Što ako ti nešto ne uspije?
Što ćeš onda?
Nisam te naučila kako da to učiniš.
Ali shvatila sam nešto dok sam bila učiteljica.
Djeca nastavljaju rasti.
Čak i ako ih ne podučimo,
nekako i sami nađu odgovore.
Jesi li našla odgovor kad si dala otkaz?
Onda se nemoj predomišljati. Vjeruju u sebe i kreni dalje.
Promjena mišljenja je loša.
Imate pravo.
Pođi na bazen kad završiš.
Seung-hyo je ondje.
U redu.
Hej, Seung-hyo!
Jesi li našao kapsulu?
Preplašila si me. Otkud ti ovdje?
To bih ja tebe trebala pitati.
Hej, što ti je to u ruci? Moje pismo?
„Bae Seok-ryu 10 godina kasnije.
Bok!
-Ja sam, najbolja i najljepša.” -Hej!
-„Bae Seok-ryu!” -Nemoj to čitati.
-„Kakva sam u budućnosti?” -Ubit ću te!
„Zatočena sam u učionici zato što sam učenica.”
-Ne trči! Past ćeš! -Ne!
-Ne čitaj moje pismo! -„Odora je zatvorska uniforma.”
Nisam bila pri sebi.
-Hej! -„Kažnjavaju me zadaćama.
-Oslobodit će me nakon mature.” -Daj!
„Najbolji i prvi.
-Znaš da su slični?” -Šališ se?
-„Daj sve od sebe.” -Hej!
„I vjerojatno ćeš pobijediti.”
Prestani, rekoh!
Nismo ovo trebali iskopati.
Da je otkriveno kasnije, bilo bi u udžbenicima.
Izjava koja će ući u povijest. Pravi biser!
Možeš misliti! Daj mi ga.
Daj mi ga!
Jesi li luda?
Stvarno nisko.
Skočio si jer znaš da ne znam plivati?
Dođi i uzmi je od mene.
Neću, bojim se vode.
Znaš?
Otkad sam prestao plivati,
prvi sam put u bazenu.
Zašto nisam prije skočio?
Baš je lijepo.
Hej, nisam mislila ono što sam rekla…
Sjećaš se?
Kad nisam mogao plivati
i kad sam bio u sobi?
Seung-hyo, što radiš?
Donijela sam stripove da ih čitamo.
Onda ću ti pripremiti ramyun.
Bez jaja, onako kako voliš.
Što radiš? Hej!
Zašto me guraš? Moram to pročitati.
Seung-hyo, daj mi barem stripove.
Mislio si da neću ući ako zaključaš vrata?
Znam da su ključevi u ormariću za cipele!
Dobro, bez ramyuna. Idemo na roštilj!
Častim te mesom! Kako ti to zvuči?
Hej! Stani! Hej!
Hej! Misliš da ću tek tako odustati?
Što radiš?
-Ozbiljno? -Preplašio si me.
Što radiš?
Makni se.
Hajde.
Makni se.
Nisi pri sebi.
Stvarno se sad smiješ?
Zašto bi se uspela ovamo?
Gotovo si poginula!
A zašto si ti zaključao vrata, kretenu?
Zamalo sam poginula.
Spasio sam ti život, nezahvalnice.
Stvarno si luda.
Ako sam ja luda, što si ti? Medvjed?
Misliš da ćeš se jednom pretvoriti u čovjeka?
Fosilizirana budalo, podjetinjio si!
Podjetinjio?
Ti izgledaš kao neandertalac.
Mozak ti se nije razvio?
Ne razlikuješ što smiješ i što ne smiješ raditi.
Kakav je ovo smrad?
Divlji pelin i češnjak? Ne.
Smrdi na starog samca!
Ništa ne osjećam.
Začepi i odlazi odakle si došla.
Odem li, opet ćeš buljiti u zid kao luzer?
-Luzer? -Da, glupi luzeru.
-Prestani. -Neću.
Blesane. Ti si najveći jebeni luzer.
-Ne psuj. -A što ćeš učiniti?
Idi i žderi iz svoje zdjelice, kopile jedno.
Što ti je? Rekao sam da ne vrijeđaš!
Jebeni luzeru, baš si tup.
Ne psuj, rekao sam.
Što, imaš pet godina?
Glupi…
Dosta, rekao sam ti!
Misliš da si kul?
Frustriraš me, pokorna šupčino!
Ionako mi nije dobro.
-Zašto me još piliš? -Ponašaš se kao budala.
Ozlijeđen sam, ne mogu ništa.
Zašto si me došla maltretirati? Znaš li kako se osjećam?
Znaš li uopće kroz što prolazim?
Je li ti sada bolje?
Prvi put čujem tvoj glas nakon mjesec dana.
Pa što?
Hej. Zašto nosiš to u torbi?
Zaključaš li opet vrata,
razbit ću ih.
Kvragu.
Takva si bila.
Prokleta luđakinja koja maše sjekirom prema medvjedu u špilji.
To si ti.
Ne budi plaha. Ne pristaje ti.
-To je tebi utješno? -Znači da si u kurcu.
Što?
Stara Seok-ryu bila je živahna i puna energije.
A sad si tako nezanimljiva.
Nisi zabavna. Dosadna si.
Bolje to povuci.
Hej!
Hej…
Čekaj! Hej!
Upomoć!
Držim te! Nećeš umrijeti. U redu je.
Kvragu.
Zašto si skočila kad ne znaš plivati?
Zašto si me toliko razljutio?
-Znaš li zašto toneš? -Ne!
Tijelo ti je napeto! Opusti se!
Ne mogu se opustiti ni kad idem na cijepljenje! Pa kako ću sada?
Čekaj. Zamisli da si meduza.
Maši rukama i nogama. Neka te voda ponese.
-Da mašem? Ovako? -Da.
Tako je. Baš tako.
Znaš što? Pretvaranje u meduzu doista mi pomaže.
-Funkcionira. Da. -Funkcionira.
Ne funkcionira! Ne!
Moja glava!
Hej! Popila sam vode!
Ne čupaj mi kosu, molim te.
Stvarno sad plutam?
Baš kul! Osjećam se neobično.
Pričat ćeš čak i u ovakvom trenutku?
Osjeti mirnoću vode.
Hej, Seung-hyo?
Što je?
Osjećam nervozu.
Željela sam odustati zbog iscrpljenosti.
Željela sam sanjati o novom životu.
Ali…
Izgubila sam samopouzdanje bez Greipa.
Svi idu dalje,
a samo ja stojim na mjestu.
Kao i ja kad sam prestao plivati.
Oglasio se znak za početak,
a imao sam dojam da stojim sam na startnoj liniji.
Mislio sam
da će biti teško naći mjesto gdje ću moći opet slobodno plivati.
Ali našao si ga.
Znam.
Zašto ga i ti ne nađeš?
Nisam volio ulaziti u kadu, a sad mogu skočiti u bazen.
Misliš?
Mogu li i ja nekamo otplivati?
Naravno.
Hej, samo me zanima.
Hipotetski govoreći.
Recimo da možeš opet plivati.
Kad bi se to dogodilo,
i dalje bi bio arhitekt?
Da.
-Stvarno? -Naravno.
A ti?
-Što? -Hipotetski.
Recimo da nisi dala otkaz.
Kad bi se mogla vratiti u Greip,
bi li se vratila?
Ne bih.
Još jedno.
Hipotetski.
Da se vratiš u vrijeme prije razvrgavanja zaruka,
što bi učinila?
Ne. Ne bih se vratila.
U redu.
Napisat ćemo pisma sebi deset godina u budućnosti.
U redu.
Baš moramo?
Začepi i piši.
Otvorit ćemo ih za deset godina.
Ako ih netko otvori prije, imat će tisuću godina nesreće!
Zakunimo se! Nema odustajanja!
Bok, Bae Seok-ryu za deset godina.
Ja sam, najbolja i najljepša. Bae Seok-ryu!
Što ako mi razvoj tehnologije pomogne?
Navodno se penješ po stropovima.
Deset godina daleko je u budućnosti.
Vjerojatno si već rekao Seok-ryu što osjećaš.
CRTA ZA ZAUSTAVLJANJE
STARTNA LINIJA
LJUBAV U SUSJEDSTVU
Kako sam mogao ovako ostaviti dokaze?
Ti su osjećaji odavno nestali.
Jesi li ga napokon otvorio?
Iskopala sam ga. Bila sam znatiželjna.
Zvao nas je Greip!
Nedavno sam se uselio. Drago mi je.
Stvarno?
Opet onaj novinar.
Opet volimo iste stvari?
Koliko god se trudio,
samo gubiš vrijeme.
Ne govori tako o mojem trudu.
Seok-ryu?
Seung-hyo!
Što si to rekao?
Prijevod titlova: Vedran Pavlić