SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
A lánykolesz?
Megőrültél?
Lógjak be a lánykoleszba?
Mi a gond?
A szobatársaim fiúi is mindig belógnak.
És? Üvegezzek velük?
Nyugodtan. Imádják a piás játékokat.
Én tanítottam meg őket maffiázni.
- Jól nyomják. - Hé!
Nyugi, nincsenek itt.
- Egyedül vagy? - Igen.
Hova mész?
A közeli bárok nincsenek nyitva sokáig!
És elég drágák is.
Meghívlak a szobámba!
A babának marad zsebpénze, hogy nasit vegyen rajta.
Szállj le rólam!
Oké. Most, hogy itt vagy Amerikában, mit szeretnél csinálni a legjobban?
Majd később kitaláljuk. Gyere!
Menjünk, karmoljunk be!
Szerintem nem kéne.
Oké. Nagyon szép vagy!
Akár egy lány. Gyere!
A francba!
Most, hogy itt vagy, mit szeretnél csinálni?
Tökfej.
Szerinted miért jöttem?
BRIAN ELFELEJTETTED A MAI RANDINKAT?
Fáj a fejem.
Szétmegy a fejem.
Mi az? Mikor keltél fel?
Tessék? Ja…
Az előbb.
Jött egy üzeneted.
Tényleg?
Ki az?
A pasim.
Később talizunk. Gyere el velem!
Már van pasid?
Aha, nemrég kezdtünk járni.
Briannek hívják. Tengerentúli koreai.
Nem tud jól koreaiul. Nagyon cuki.
Helyesen írni meg egyáltalán.
Jaj, annyira aranyos! Azt sem tudja jól leírni, hogy „esküszöm”.
5. RÉSZ VISSZATÉRÉS
Jesszus, miért van itt ilyen sötét?
Dugulj el egy kicsit.
Biztos itt van valahol a kapcsoló.
Te tervezted a házat, de nem tudod, hol a kapcsoló?
Megvan.
Visszaeső elkövető vagy.
Normális reakció volt, hogy ne essek el.
Visszaeső a fenét!
Akkor mi volt az az előbb?
Jesszus!
Add ide!
Namszanban nem sertésbordát kell venni?
Miért zöldséget vettél?
Egy ilyen jó napon főzni kell.
Csak várj, oké?
Egy szép lány főz neked. Tiszta Szerelem az esőben.
De ne szórakozz Son Ye-jinnel!
Segítsek?
Tudsz főzni?
Csak ülj le!
Hogyhogy ilyen ügyes vagy?
Már hívni akartam Mo-eumot, ha levágnád egy ujjad.
A kaja… nagyon zöld.
Színes, mint a fű.
Ennyit tudsz mondani?
Elvetted a sertésbordámat, azt hittem, csípős sült húst csinálsz.
Úgy eszel, mint egy gyerek.
Azt kéne enni, aminek szezonja van.
Főleg tavaszi zöldségeket. Van olyan jó, mint a vad ginzeng.
Már megint túltolod. Mint az MSG az ételben.
Nem, ez tényleg MSG. Mit tettél bele?
- Levesport? - A főzőtudásomat.
Ne már! Hogyhogy ilyen finom?
Finom? Tényleg?
Tudom már. Igen.
Olyan éhes vagyok, hogy nem tudom objektíven megítélni.
Miért nem löktelek le arról a hegyről?
Hadd egyek, mielőtt kinyírsz!
Legalább jóllakom.
De komolyan finom, ugye?
Nem rossz, igaz?
Hé, ne habzsolj!
Hú, de jó illata van!
Mi ez?
A konyhatündér megvillant.
Miért ilyen későn jössz?
Közalkalmazott vagyok.
Elláttam a feladataimat.
Ügyes vagy!
Megyek, hozok valami piát.
Tessék? Jó.
Most miért pattant fel?
Nem tudom.
- Nem tudom. - Egyél!
Oké, nagyon guszta.
A francba!
Hirtelen miért néz rám Seok-ryu ilyen furán?
Mindig dühösen néz, de most kedves a tekintete.
Túl kerek és kedves a szeme.
Nagyon jól néz ki.
- Egyél! - Várj!
ANYA
Jól van.
Majd én.
Miért nem veszed fel?
Mert tudom, mit akar mondani.
El akar küldeni egy vakrandira.
- Tényleg? - Aha.
Sokat szenvedett apa szülei miatt.
Miért erőlteti, hogy férjhez menjek?
Tudod, mi történt.
Apa meghalt, mikor hétéves voltam.
A nagyi beleőrült, és anyát hibáztatta a haláláért.
Ezért költöztünk ide.
Tudom.
De esküszöm, nem értem.
- Nem mindig a házasság a válasz. - Igen.
Igazad van.
Ezért szöktem el a nagy fogadalom előtt.
De egyvalamit sajnálok.
Megnéztelek volna esküvői ruhában.
Tessék? Láthatsz. Megmutassam az esküvői képeket?
- Még nem törölted őket? - Nem.
Egy vagyont és sok időt feccöltem bele.
Hogy tudnám törölni?
Hú! Nagyon szép vagy!
Szerintem is.
Mi van? Mi ez?
Így mosolyogsz, ha tényleg boldog vagy.
Tudom, ki csinálta ezt a képet.
Figyi!
Rá fogok jönni, miért szakítottatok.
És?
Most már jól vagy?
Teljesen túltetted magad rajta?
Nem.
Még mindig szeretem.
Itt hagytam a tárcámat.
Vissza kellett jönnöm.
Jó lesz a sör, ugye?
Nem, ma sojut akarok inni.
Be akarok rúgni.
- Oké. Vettem. - Én alkoholmentes sört kérek!
- És gyümölcslevet. - Micsoda? Miért?
Á, igazad van. Ne rúgjunk be ma!
Jobb is úgy.
Várjatok meg a kajával, jó?
Ne merjetek hozzányúlni!
Nézzétek! Remeg a lába!
Teljesen kikészültek a lábai.
Miért akartad 108 leborulással kezdeni a napot?
A mi korunkban már nem megy. Nem bírja a térdünk.
Ne! Jó ég!
Ha a fiam átmegy a vizsgákon,
vihetik mindkét térdem, és levest főzhetnek belőle!
Ne mondj ilyeneket egy templomban!
A buddhisták vegetáriánusok. Csak zöldséget esznek.
Jól van, csak vicc volt.
Valami baj van?
- Nincs. - Biztos?
Az arcod mást mond.
Mi baj az arcommal?
Miért kell piszkálni ok nélkül?
Hé, ne emeld fel a hangot Buddha előtt!
Csináljuk azt, amit szoktunk.
Mit? Ebédeljünk?
Mit eszünk?
Valami nem stimmel vele.
Hé!
Tessék!
Ezek imacserepek.
A fiamnak át kell mennie a vizsgáin,
mielőtt az összes cserép elfogy.
Csináltál már ilyet?
Láttam már.
Ezzel kell írni?
Igen, rajta!
PARK KI-HOON ÁTMEGY A KÖZIGAZGATÁSI ALAPVIZSGÁN
MO-EUM ELKÖLTÖZIK
BAE GEUN-SIK SOK PÉNZT KERES
BAE SEOK-RYU
VISSZATÉR RÉGI ÖNMAGÁHOZ
„Elköltözik”?
Figyelj!
Hogy szerzetes legyen?
Na!
- Mi van? - Komolyan?
Nem azt jelenti.
A házasságról beszél.
- Értem! - Ugyan már!
A FIAM FELEJTSE EL AZT BÉKÜLJÜNK KI
Új szintre vitted a felvágást.
Franciául írtad?
Csak véletlenül.
Könnyebben jön.
Aha.
Nem akarja, hogy elolvassuk.
Nem azért.
De minden kívánságunk a férjünkre és gyerekeinkre vonatkozik.
Mit tehetnénk?
Kell a segítség a haszontalanoknak, hogy nyugtunk legyen.
Igaz.
A haszontalanok.
Térj vissza régi önmagadhoz!
Költözz el!
Menj át a vizsgán!
Hasznos ember légy.
Professzorkám!
Dolgozni mész?
- Nem, haza. - Rengeteget dolgozol.
Nem kérsz enni valamit, mielőtt bemész?
A feleséged nincs otthon.
- Tessék? - A Suk nővérek…
Várj, nevet változtattak!
Most már Levendulák.
Mindegy, elmentek együtt egy egynapos kirándulásra.
Egy templomba.
De a feleségem katolikus.
- Tessék? - Semmi.
Kicsit fáradt vagyok. Majd legközelebb.
Oké, szervusz!
Várj!
Legközelebb is igyunk egyet!
Uram, nyitva van?
Persze!
- Oké. - Akkor majd gyere!
- Még vannak ilyen helyek? - Tessék!
Nézd a táblát!
Azta!
Vedd fel!
- Tessék! - Oké, köszönjük.
- Jó étvágyat! - Uram?
A NerTube-ra megy. Videózhatunk?
Felvenni?
De már eddig is videóztak.
Szuper hangulata van.
Mostanában nagyon menők az ilyen vintázs és retró helyek.
Vintázs?
A csatornánknak 100 000 követője van.
Százezer követője?
Igen.
Hú, az nem semmi!
Vedd fel a kaját is, tök jól néz ki!
Oké.
- Hozok még. - Á, köszönjük, elég!
Ki kell fizetnünk.
- Nem szponzorálják? - Nem.
Oké, értem.
Nem lehet kamu.
Csinálj egy indexképet!
Ismeritek egymást Tonyval? Miért nem mondtad?
Nem szoktam hencegni. Szerény vagyok.
Nem az a típus, aki keveri a munkát az élvezettel!
Tudtam!
Helló!
Megnézted a helyszínt?
Meg.
Mit csináltok? Ő mit keres itt?
Én hívtam.
Szuper. Beszélni akartam veletek valamiről.
Az a helyzet…
megkérem Seok-ryut, hogy dolgozzon velünk
a Greip nagyáruház projektjén.
- Én? - Igen.
Nem most rögtön, de nemsokára.
Elhárítottuk az akadályokat is.
Van kedved újra velünk dolgozni?
Iratok átnézése és megbeszélések.
- Ellenzem. - Mi van?
Az új épület projekthez kértük a segítségét.
A megbízás véget ért a prezi után.
Túlzás a segítségét kérni az áruházhoz is.
- Gondolod? - Persze.
Neki is vannak tervei. Nem köthetjük le.
És nem függ össze a munkával.
Nem akarom, hogy kapcsolatban kelljen maradnia a régi cégével.
Igen. Ha belegondolok, igazad van.
Csak magunkra gondoltam.
Ne haragudj!
Már így is rengeteget segítettél.
Semmi gond.
Kár, de azt hiszem, akkor elválnak az útjaink.
De tartsunk egy búcsúztatót,
és menjünk el enni egy jó helyre!
- Jó ötlet! - Ez jó így?
Persze.
Elhívjuk Na-yunt is?
Menjünk mindannyian!
Ma bármennyit ehettek.
Én fizetek!
Úgyis a céges kártyára megy.
Milyen éles szemed van. Szinte vág.
Na-yun, sok képet csinálj!
Mostanában alig posztolsz.
Oké.
Köszi.
Seok-ryu, a mai díszvendég.
Jó étvágyat!
Köszönöm.
Szívesen.
A következő fogás lazackaviár.
Hú, ezt nem sokszor látni manapság!
A koreaiak nem nagyon szeretik.
Tényleg? Én szeretem.
Én is!
Mindent szeretek, amit te.
Már megint kezdi.
De a lazac érdekes.
A folyóban születnek, és az óceánba úsznak.
Aztán visszatérnek a folyóba ívni.
Vagyis ösztönösen visszatérnek?
De nem tudjuk, miért csinálják.
Hát, ezek az állatok a múltban ragadtak.
Nem? Elmentek a nagyvilágba. Akkor minek mennek vissza?
Micsoda? Hátrahagyták első szerelmüket?
Miért adod ide? Szereted, nem?
Most már nem.
Tényleg? Akkor jól jártam.
Akkor én megeszem ezeket a folyón felfelé úszó, erős lazacokat.
Szereted az online regényeket, Na-yun?
Aha, nem utálom őket.
Mit olvasol?
Tudsz ajánlani pár jót?
Most népszerű a múltba való visszatérés témája.
A főszereplő nagyon megbán valamit,
és visszatér a múltba helyrehozni.
Ilyet ne olvass! Semmi értelme.
Az embereknek a jövőbe kell tekinteni.
Minek visszatérni a múltba?
Minden a múltban van. Inkább hagyjuk, oké?
Élj új és friss életet!
Mi a következő fogás?
Már hozzák.
Gajra vágtad a hangulatot.
Semmi gond.
Ez mi?
Tengeri keszeg szusi.
Hol van ma az a kislány?
Meg akarom kérdezni, hogy hívják.
Figyelnie kéne, mit látnak mások.
Tessék?
Kicsit túl sokat mutat a hátsójából.
Bocsánat!
Keresek valamit.
Elvesztett valamit?
Nem. Egy négylevelű lóherét keresek.
Tessék?
Miért keres ilyen régimódi dolgot?
Manapság már a neten is kapni.
Az egy klasszikus dolog. Időtlen.
A szándék számít.
Látja a szándékot?
Menjen nyugodtan.
Épp ide jöttem, tudja?
Nem könnyű találni.
Egy lánynak lesz?
Igen.
- Találtam egyet! - Micsoda?
Ez egy átlagos lóhere.
Találtam! Most tényleg!
Tessék, egy, kettő, három, négy levél.
Azta!
Tényleg? Hogy találta?
Hú!
Jól tudok koncentrálni és jó a szemem.
A magáé lehet.
Nekem nem kell.
- Tényleg? - Igen.
Köszönöm.
Köszi! Viszlát!
Viszlát!
Előbb laminálni kell, mielőtt odaadja!
Hallja? Szerintem nem is tudja, hogy kell.
Tök fura arc.
Hogy tudsz dolgozni rögtön evés után?
Tessék, idd meg!
Nem érek rá. Miért jössz utánam? Menj haza!
Előbb megiszom a teát.
El akarsz zavarni?
Nincs szükségetek rám a projektnél?
Figyelj, ha értem csinálod,
nem gond.
Tudok időt szakítani rátok.
Megkattantál?
- Mi? - Azt mondtad, megvan az álmod.
Akkor azzal kéne foglalkoznod,
de egész nap csak lófrálsz.
Nem, csak…
Majd én intézem a dolgomat.
Te koncentrálj a tiédre.
De ne engem okolj majd, ha nem sikerül!
Figyelj!
Csak próbáltam megértő lenni.
- Segíteni akarok… - Nem kell a segítséged.
Jó.
És nagyon is próbálkozom.
Mindenkinél többet agyalok, mi lehet az álmom.
Mindennap.
Tényleg?
Akkor ne csak agyalj, hanem csináld!
Hé!
Most haragszol rám valamiért?
Bosszúból visszavágsz?
Mert elbuktátok a Greip új épületét Chris miatt?
Minek nézel engem?
Szia, édes, rég láttalak!
Hogy van képed idejönni?
Nem zavar, hogy találkozol vele?
Kicsit sem.
Neked kínos, hogy újra látsz?
Nem örülök neki.
Nem kell mindennek örülni.
Jang Tae-hui!
Ejtetted egy másik pasiért! Ne szórakozz!
Ez azért egy kicsit durva.
Mit szólnátok, ha ügyfélként jöttem?
Kérni akarsz valamit?
Igen.
Megkérdezhetem,
hogy egy magadfajta elit hölgy miért jön el
szerény irodánkba?
Legyen már egy kis tartásod!
Az fizeti a rezsit?
Ne is törődj vele! Hallgatlak.
Hallottatok már a Frescóról?
Nemzetközi lakásdekorációs cég.
Nem tálakat, konyhai eszközöket, kaspókat, háztartási készülékeket gyárt?
De igen.
A Fresco minden évben
világhírű művészekkel terveztet új termékeket.
Limitált kiadásúakat.
Tudom. Egyszer még Dali is dolgozott velük.
Engem is meghívtak a projektbe.
És? Mi közünk hozzá?
Dicsekedni akarsz, hogy az onggi mestere vagy?
Szeretnék egy onggi stílusú kávéskannát tervezni.
A strukturális szempontok miatt
gondoltam, jól jönne egy építész.
És akkor eszembe jutottál.
Micsoda? És el akarod vinni tőlem?
Álmodj tovább! Nem ér rá!
Nem kaptál tőlem nászajándékot, ugye?
Megkésve, de adnék egy tálat.
Olyan többmilliósat, amit a hírekben látni?
- Igen. - Kölcsönveheted.
De jó állapotban add vissza!
Kölcsön? Mi vagyok én, valami tárgy?
Nem, egy zseni vagy.
Itt az esély, hogy egy napon említsenek Dalival.
Megbeszéltük. Sziasztok!
Várj! Most meg hova mész?
Szólok Hye-rannak, hogy kapunk egy tálat.
Mi van itt, Építészeti alapismeretek?
Miért jött ide a volt barátnője?
Tudsz valamit a csajról?
Jang Tae-huinak hívják.
Egy évvel idősebb, a szépművészetire járt, az egyetemről ismeri.
Több mint egy évig jártak.
Ugyan, ezt már tudom.
Még valami? Mást nem tudsz?
- Szenvedélyes volt a kapcsolatuk. - Szenvedélyes?
Lángolt a szerelem.
Mi ez?
Ki állt be a házunk elé?
Hú, Korea sokkal lazább lett, mióta elmentem!
Totál szabadság van.
Elnézést! Tök jó, hogy szerelmesek, de annak is megvan a helye és ideje.
Pont a házunk előtt állnak.
Elnézést!
Anya, elfogyott a boltban a kedvenc fagyid!
Ki volt az?
Tessék?
Ennyire szenvedélyesnek tűntünk?
- Komolyan, Seok-ryu? - Elnézést.
Hiba volt ezt mondani.
Semmi baj.
Kellemes emlék.
Még egyszer bocsánat!
Elfogadom.
Tehát Seok-ryunak hívnak?
Igen.
Nagyon örvendek.
Sokat mesélt rólad. Szinte már ismerlek.
- Nem igaz. - Dehogynem.
Amerikában éltél, ugye?
Nemrég jöttem vissza.
Értem.
Ez szuper. Tudnál segíteni nekem?
Hogyan? Miben?
Kaptam egy remek lehetőséget, és felkértem,
de nem áll kötélnek.
- Nem tudnád barátként rábeszélni? - Ne ugráltass mindenkit!
Ez a szexepilem. Elfelejtetted?
Kérsz gondolkodási időt?
Igen.
Akkor gyertek el a műhelyembe!
Döntsétek el ott!
Tényleg? Ráérsz hétvégén?
Persze.
Gyertek mindannyian!
Rengeteg szoba van.
Akkor céges összeröffenést tartunk a hétvégén. Klassz!
Nem megyünk. Nem érünk rá.
Nem élheted úgy az életed, hogy mindig csak dolgozol.
Neked is pihenned kell néha. Nem?
Azt hiszed, nem tudom, miért mennél?
Hogy ne a gyerekekre kelljen vigyázni.
Sosem alszanak. Kisegítenél most az egyszer?
- Akkor jöjjön mindenki! - Jó.
- Te is. - Nem.
Még a saját dolgaimat sem tudom elintézni.
És ez a cég alkalmazottainak van.
Kívülállóként nincs ott a helyem.
Kár. Pedig jó lett volna.
Jó volt, hogy újra láttalak. Megdobogtatta a szívem.
Bae úr?
Szia, Seung-hyo!
Nem hagyta abba a cigizést tavaly? Valami baj van?
Nem, nincs.
Csak nem találom a helyem az asszony nélkül.
Figyelj!
- Be fogsz köpni? - Lehet.
De nem láttam, hogy elszívta.
Hú…
Jól felnevelt a feleségem.
Kérsz inni valamit?
Csak egyet. Persze.
- Töltök én. - Jó.
Hé, Dong-jin! Ébredj!
Kelj fel!
Hé, bunkókám!
Már pirkadatkor ki kéne ugranod az ágyból.
Miért dolgoztatsz engem? Miért én keltselek fel?
Adtam egy esélyt.
Anya azt mondta, pofán vághatlak, ha nem kelsz fel!
Kelj fel!
Hallod?
Elég már!
Mi az? Mit csinálsz te itt?
Apa! Valami furát csinálnak!
- Apa! - Hé! Nem!
Dong-jin, nem az, aminek tűnik!
Hé, ez csak félreértés!
Kificamodott a lábujjad.
De akkor nem tört el, ugye?
Nem. Csak elszakadt egy ínszalag.
Az nem lehet. Nem tudom megmozdítani a lábam.
Hát, nem tudom. Nem kéne ennyire fájnia.
Choi úr!
Egy kicsit nyafogós.
Biztos elfelejtetted,
hogy megsérült a lábam.
Megint ezzel jössz? Örökre ez lesz a kifogás?
Kifogás…
Kíméletlen vagy.
Jesszusom, ne haragudj!
De az ujjad ugyanaz, mint a lábad?
Igen, a lábujj a láb része!
Egy végtag mind.
Aha, értem.
Vagyis akkor a köröm is a lábad része.
Hogy van Seung-hyo? Jobban?
Ja, gipszben lesz a lába egy hétig, és három napig gyógyszert kap.
Az jó.
Te verted így össze?
Nem azért sérült le!
Felbukott a saját lábában és elesett.
Mert megütötted.
Nézzük meg egy hét múlva, hogy fáj-e még.
Jó.
Egyébként hogy történt?
Hát…
Fizettem volna, de nincs nálam a tárcám.
Majd legközelebb meghív.
Oké, most hova megyünk?
- Hol a második rund? Nálatok? - Második rund?
Mehetnénk hozzánk.
Nem, Na néni kinyírna.
Hé! Figyelj, öcsém! Én vagyok a ház ura!
Nincs otthon az asszony.
Tényleg nincs otthon. Anya sem.
Nincs otthon!
Hú! Nincs otthon! Jaj, de jó!
Szabad vagyok! Szabad ember!
Edd meg ezt!
Hé!
Ihatunk nálunk, és aludhatsz Dong-jin szobájában.
- Oké? Nem Seok-ryuéban. - Oké.
- Dong-jinéban alszol. Érted? - Igen.
Oké.
Elmegyünk hozzánk, és felbontom
a vad ginzeng boromat neked.
Ne már, vad ginzeng bor?
Biztos nem közönséges vörös ginzeng?
Hé! Igazi vad ginzeng bor!
Nem valami kotyvalék, oké?
Akkor…
- Jól hangzik? Menjünk hozzánk! - Jó.
Menjünk Seok-ryuékhoz!
Pont olyan vagy, mint anyád. Erőszakos.
Eressz!
Ne igyál vele!
Szörnyen viselkedik, ha részeg.
- Bocs, nem tudlak hazavinni. - Nem baj.
- El kell mennem a boltba. - Nem gond. Megyek busszal.
De tényleg jól vagy?
- Igen. - Jól van.
Na gyere!
Programom van. Menj csak előre, apa!
Hirtelen?
Akkor egyedül megyek. Ne maradj ki sokáig!
- Éjjel ne járkálj egyedül! - Jó.
Jaj, ne már!
- Sziasztok! - Minden jót!
Szia, apa!
Na! Mit csinálsz?
Mit csodálkozol?
A te kocsiddal jöttem.
- Na és? - Hát…
Nem közvetlenül én vagyok az oka, hogy lesérültél,
de közvetve felelős vagyok érte.
Ápollak, míg le nem veszik a gipszet.
Ugyan miért?
- Add ide a kulcsot! - Kell?
Jó, akkor vezess te!
Tessék.
Figyelj, Seok-ryu!
Igen?
Mi van?
Ez…
Mit akarsz?
Szombat van. Hova-hova?
A boltba. Aztán meg dolgozni.
Én már beugrottam, és megyek is tudósítást írni.
Nahát, nem kérdeztem! Sok sikert!
Mentős hölgy, várjon!
Ilyet akar venni.
Mert segített négylevelű lóherét találni.
De ez nem a magáé?
Kettőt vettem.
Ebben az esetben köszönöm.
És tetszett az illetőnek a négylevelű lóhere?
Nem.
Pedig mondtam, hogy nehéz volt, és egy nő segített…
Micsoda?
Miért mondott ilyet?
„Sokáig keresgéltem egyedül.”
Ezt kellett volna mondani.
Nem tudok hazudni.
Akkor én megyek is.
Miért…
Jesszus, fogalma sincs a nőkről!
Kang, álljunk már meg egy kicsit! Mit szólsz hozzá?
Nem lehet.
Önként jelentkeztünk, hogy a néni pihenhessen.
Minél többet össze kell szednünk.
De azt mondtad, segítsek megírni egy különleges feature-t!
Nem bánhatsz így egy idősebb kollégával!
Most, hogy kint vagy a terepen, nem az asztalnál rostokolsz,
nem érzed úgy, hogy életre keltél?
Ne jópofáskodj, mindjárt kipurcanok!
Hát, ez csalódás. Régen nem voltál ilyen.
Most bosszút állsz azért, amit a múltkor mondtam?
Dehogyis!
Oké, turbó fokozat!
Hé, lassíts!
Nem bírom! Jesszusom!
- Hé! - Akkor segítesz, vagy nem?
Mitől félsz?
Én voltam a legjobb sofőr Amerikában.
Ne engem nézz! Az utat figyeld!
Ne lépd át a sebességhatárt!
Ne nyomkodd a gombokat!
Ne nyúlj semmihez!
Na! Ne már!
Hűs szellő, zene, nyugalom. Tökéletes, nem?
- Na! - De jó!
Uram, csak élvezze az utazást, jó?
Élvezem a francokat!
Ki vezet így?
Szia!
Mi történt a lábaddal?
Őt kérdezd.
Jó napot! Egy kis sérülés.
De nem nagy. Két hét alatt rendbe jön.
De így muszáj volt nekem is eljönni.
Értem.
Örülök, hogy itt vagy.
Myeung-u késni fog. Felhívott?
Nem.
Mikor hívott ennyiszer?
Elrontotta a gyomrát. Elég rosszul van.
Jesszus, most meg mit evett?
Menjünk be!
Mi az? Nem segíthetek?
Dehogynem.
- Gyere! - Jó.
Azta!
Ezt te csináltad, Tae-hui?
Nem baj, ha így szólítalak?
Nem hát.
Tae-hui, megnézhetem közelről?
Persze.
Cuki. Olyan mint egy kiskutya.
Ha Seok-ryuról beszélsz, akkor nagyon tévedsz.
Miért?
Féltékeny vagy, hogy mást is cukinak neveztem?
Már megint kezded.
- Seok-ryu! - Igen?
Nem nézed meg, mi van az edényekben?
De igen!
Meju.
Hú, mennyi van!
Miért vannak itt ezek?
Nem onggikat csinálsz?
De igen.
De szószokat és pasztákat is készítek.
Tessék?
Apám ételszakértő. A doenjang mestere.
Elfelejtetted?
Ja, tényleg. Bocs.
És itt készíti?
Nem, Kangvon tartományban lakik.
Csak én vagyok itt a főnök.
Hogy jó edényeket készítsek,
előbb mindent meg kellett tanulnom arról, ami belekerül.
Több onggit tudok eladni, ha a szósz- és pasztaüzlet virágzik.
Ez mind a nagy tervem része.
Te készíted a szószokat és pasztákat?
Igen, a környékbeli hölgyekkel.
Ma pont olyan nap van.
És jól jönne pár segítő kéz.
Eleve ez volt a terved?
Így két legyet ütök egy csapásra.
Kapzsi vagyok.
Akkor sem kényszerítheted ránk!
Nem tudok segíteni.
Szerintem a lábad miatt amúgy sem tudnál.
Nem csak én. Egyikünk sem.
Én igen! Én segítek.
Megtanulok szójababpasztát csinálni.
Tessék?
Miért ne? Szeretném!
Klassz!
Ez nagyon jó lesz?
- Milyen a munka? - Jó.
Nagyon érdekes.
Fiatalember!
- Igen? - Jöjjön, segítsen!
- Nyissa ki ezt! - Jó.
Szedje ki a szenet!
Azzal! Aztán törölje ki a belsejét!
Igenis!
Hú…
Köszönöm.
Kérdeznék valamit.
Mik ezek a mélyedések a mejun?
Szalmával kötjük össze.
És úgy lógatjuk le a plafonról.
Értem.
Most mi következik?
Mit gondolsz?
A szójababpasztát beletöltjük a fertőtlenített onggikba.
Hogyan?
Mindent tudni akarsz, ugye?
Ilyen vagyok.
De miért rohansz? Szánd rá az időt, hogy megtanuld!
Igenis.
Szuperül érzi magát. Nagyon élvezi.
Beszélhetnénk?
Most?
Igen.
Kéne egy kis segítség.
Mit segítsek?
Csak maradj itt velem egy kicsit!
- Ezért hívtál el? - Igen.
Mi az? Régen tetszett, ha ezt csináltam.
Az régen volt.
Jártál valakivel utánam?
Persze. Elég régen szétmentünk.
Igaz.
Beengedsz másokat, aztán ki is tessékeled őket.
Azért randiztunk, mert elhívtalak.
Ha így érzed, az kicsit fáj.
Nagyon szerettelek.
Én is téged.
És hiányzol.
Nem azért kerestél meg, hogy együtt dolgozzunk?
Őszintén gondoltam a közös munkát.
És az is igaz, hogy ürügyként használtam arra, hogy lássalak.
Reméltem, hogy segít a véletlen,
és az újbóli találkozásunk lehetőség lesz.
Igaz.
De a munka az első.
Ez a gyűjteményem, amit kiállítottak Bécsben.
Szép.
Olyan, mint az entázisos oszlopok.
Ezt vártam egy építésztől.
Csinálsz egyet? Kipróbálod?
Egyébként minek kell a ruha és a szűrő?
Hogy ne menjen bele semmi kosz.
Mindjárt kész.
Eljöttél idáig Szöulból, és jól megdolgoztattunk.
Nem, nagyon élvezem.
Nagyon jól beszéled a tájnyelvet.
Igen?
Egyébként hol van a mosdó?
Ki kell mennem.
Ott van.
- Mindjárt jövök. - Jó.
Így tartsd a kezed!
Elrontod.
Csak a mosdót kerestem.
A folyosó végén van.
Oké. Megyek is, hív a természet.
Elnézést a zavarásért!
Bakker!
Bocs az előbbiért!
Nem akartam ügyetlenül nekimenni a széknek.
Miről beszélsz?
Jól néztek ki együtt. Totál Ghost-fíling volt.
Nem ismered? Demi Moore a főszereplő.
Van benne egy jelenet igazi szívfacsaró zenével.
Ő agyagozik, a férje odaül…
Mit akarsz ezzel?
Semmit. Remélem, összejön a dolog.
Sose lehet tudni.
A találkozás előhozhatja a régi érzéseket.
Mi van? Miért nézel rám így?
Figyelmeztetlek.
- Ne üsd az orrod mások dolgába! - Úgy értettem…
Ha még mindig szereted.
- És barátok beszélhetnek ilyesmiről. - Nem.
Jaj, ez a…
- Choi úr! - Myeung-u!
Seung-hyo!
Seung-hyo, mi van a lábaddal?
Belerúgtam valamibe.
De jól vagy?
Nagyon rosszul voltam. Többször is veszélybe kerültem.
Minden pihenőnél megálltunk idefelé.
Mondtam, hogy vegyél pelenkát.
A büszkeségem végső diadala, hogy nem vettem fel.
Rossz lehetett. Menjetek be!
Hova mész? Fáj a lábad.
Levegőzöm egyet.
Tessék?
Én bemegyek.
Tae-hui! Itt vagyunk… Mi van?
- Elkéstetek. - Jó napot!
Igen, de mi van itt?
Azt mondtad, nem tudsz jönni, Seok-ryu!
Hát valahogy sikerült.
Ez egy falumúzeum? Ahol kipróbálhatunk hagyományos népi mesterségeket?
Olyasmi.
Asszonyom, jött még pár munkás!
Megnézzük a múltkor elrakott pasztát?
Jó ötlet.
Hogy mit?
A következő lépés,
hogy a mejuból szójababpasztát és szójaszószt csinálnak.
- Jó, nem? - Értem.
- Segítetek, ugye? - Igen.
Magánál van?
A szemét Seung-hyo! Ezért vágott olyan pofát és lépett le.
- Seok-ryu! - Igen?
Hol a mosdó?
- Menj körbe arra! - Oké.
- Menj be az épületbe! - Oké!
Itt hagytam a tárcámat.
Jól vagy? Most már…
teljesen túltetted magad rajta?
Nem.
Még mindig szeretem.
Jaj, itt hagytam a tárcámat!
Vissza kellett jönnöm.
Jó lesz a sör, ugye?
Nem, ma sojut akarok inni.
Be akarok rúgni.
- Oké. Jó. - Én alkoholmentes sört kérek.
- És gyümölcslevet. - Mi?
Miért?
Nem, igazad van. Ne rúgjunk be ma!
Jobb is úgy.
Várjatok a kajával, míg visszaérek!
Ne merjetek hozzányúlni!
Szép volt, emberek!
Szép volt!
Hány óra van?
Elmúlt három. Még nem is ebédeltünk.
- Rendeljünk valamit? - Kínai jó lesz?
Igen, együnk sült rizst.
Megrendeltem.
Ezért nem rendelhetünk tésztát.
Menjünk!
Mi az?
Semmi.
Mentősök vagyunk! Van itthon valaki?
Bemegyünk.
Van itthon valaki?
A mentősök vagyunk!
Mi az?
Hé, kislány!
Hé, ébredj!
Kislány!
Igen.
Jól vagy, kislány?
Megismersz engem?
Nagyon fáj.
Hívtam segítséget.
Ügyes vagy! Szuperül csináltad.
Ügyes vagy, kislány!
Nem vagyok kislány.
Yeon-du.
A nevem…
Yeon-du.
Oké, Yeon-du. Ügyes vagy!
Mindjárt jobban leszel. Meglátod!
Köszönöm.
Ismered?
Hol a gyámja?
Egyedül van itthon?
Yeon-du, ébredj!
Yeon-du!
Maradj velem, Yeon-du!
Elnézést! Segítene valaki?
Megyek!
Mi történt?
Szerintem a túl sok naptól kiszáradt a paszta.
Át akarom vinni a műhelybe.
- Majd én átviszem. - Dehogyis!
Egy edény legalább 30 kiló.
- Majd megkérem a fiúkat. - Ne, erős vagyok!
- Bízd csak rám! - Nem… Myeung-u?
- Akkor… - Ne, beviszem.
- Addig tartom a frontot. - Nem ér rá. Majd én megyek.
- Mindjárt jövünk! - Óvatosan!
Túl nehéz nekünk.
Hagyjuk, és hívjunk valakit!
Már majdnem ott vagyunk. Majd én. Nem gond.
Nem, túl nehéz.
Hívok valakit.
Egyedül is megy!
- Seok-ryu! - Bae Seok-ryu!
Seok-ryu!
Nem esett bajod?
- Jaj, az edény és a paszta! - Jól vagy?
Kit izgat? Mi lesz ezzel?
Olyan nehéz elkészíteni!
Ez most nem fontos.
Miért nem tudsz jobban figyelni?
Miért csinálod, ha magadra se tudsz vigyázni?
Nem így volt.
Nekem akart segíteni.
Bocsánat! Feltakarítom.
Ne, hagyd! Ne okozz több bajt!
Hagyd abba!
Így is megijedt.
Seok-ryu, van ruha a szobámban.
- Menj, öltözz át! - Jó.
Gyorsan kell kiszedni a foltot.
Milyen bunkó!
Miért rám haragszik? Olyan kínos volt.
Ez az otthonom.
Így éldegélek.
Néha meglátogatnak,
de nem tudom behívni önöket.
Nagyon pici.
Nincs hova leülni.
Semmi baj. Bírja a lábunk.
Igen, hálásan köszönjük, hogy elhívott minket.
Én tartozom hálával.
Önök, újságírók eljöttek ide,
hogy beszéljenek egy ilyen jelentéktelen emberrel.
És hoztak egy kocsit.
Tényleg elfogadhatom ingyen?
Biztos drága volt.
Ne aggódjon emiatt!
Elszámoltam a költségeket a főnök engedélyével.
Ne már!
Mindig vigyázzon az úton, jó?
Igen, köszönöm.
Kemény és kegyetlen lett a világ.
De azért vannak még jó emberek.
- Vigyázzon magára! - Jó.
Köszönöm a sok fáradozásukat!
Halló!
Micsoda?
Yeon-du?
- Dan-ho! - Mit beszélsz?
Yeon-du eltűnt?
Yeon-du megfázott.
Elaludt, miután lázcsillapítót adtam neki.
Egy percre ugrottam el bevásárolni…
És most hol van?
Én is meglepődtem. Mindenkit megkérdeztem.
Jöttek a mentősök.
SÜRGŐSSÉGI OSZTÁLY
Lassan!
A beteg egy ötéves kislány.
Vérnyomás 100/70, pulzus 120.
Magas láza van, 39,6 fok. Oxigénszaturáció 99%.
Tudatánál volt és reagált, mikor behoztuk,
aztán hirtelen elájult.
Van valami alapbetegsége?
Jelenleg nincs gyámja. Nem tudjuk megkérdezni.
Kapjon infúziót és vizsgáljuk meg!
Rendben.
Egy pillanat!
Van itt egy Kang Yeon-du nevű beteg?
Egy ötéves kislány!
Ott van.
Yeon-du!
Yeon-du, itt van apu!
Nyisd ki a szemed!
Yeon-du, itt van apu!
Nyisd ki a szemed!
Uram, volna szíves? Be kell kötnünk az infúziót.
Oké.
Yeon-du!
Jól vagy? Felébredtél?
Hol vagyunk? Ki vagyok?
A kórházban.
Apu!
Igen, itt vagyok.
Most már itt vagyok. Semmi baj.
Nem lesz semmi baj.
Istenem!
Helló!
Rajtad jobban áll, mint rajtam.
Köszönöm, hogy kölcsönadtad.
Jó nagy kulimászt csináltál.
Semmi baj. Előfordul.
Bocsánat! Csak a baj van velem.
Ne is törődj vele! Nem nagy ügy.
Kidobjuk, és kész.
Nem lehet! Nagy pocsékolás lenne!
Ha nem tudnám,
nem is gondolnám, mennyi munka van benne, de tudom.
Hogy dobnánk ki?
Akkor együk meg azt, ami nem lett földes?
Nem vagyunk hajléktalanok. Miért ennénk a földről?
Jó. Megpróbálom, aztán meglátjuk.
Csapjunk grillpartit! Van jó sok szén.
De fáj a gyomrod.
De a hús mindent meggyógyít.
Hallottad ezt?
Na! Dühös az ég! Azt akarja, hogy húst süssünk!
Szerintem esni fog.
- Mikor esik… - Hús!
Csináljunk kalguksut!
- Csípős kalguksut! - Mit?
Myeung-u!
Készülj fel az idézésre!
Feljelentelek a munkaügyi minisztériumnál.
Ne légy már ilyen! Én is áldozat vagyok.
Mindegy.
Nem bírom tovább. Fáj a kezem.
Na-yun!
Képzeld azt, hogy a tészta valaki, akit utálsz.
Levezeted a stresszt,
a tészta meg könnyű lesz. Mindenki nyer.
Egy Bae Seok-ryunak?
Egy Jang Tae-huinak?
Yoon Myeung-u. Egy, kettő, három, négy…
Jesszus! Szanaszét fogod csapni.
Inkább nyírj ki! Az jobb lenne.
Elég a simogatásból!
Jesszus!
Na, ehető?
Nemcsak ehető,
hanem nagyon finom! Ugye?
Főleg a leves. Eszméletlen.
Tényleg?
Neked is ízlik?
Seok-ryu!
Nem kell hús. A szójababpaszta volt a megoldás.
Olyan meleg és jóleső.
Emelem kalapom országunk fermentált pasztakultúrája előtt!
Korábban azt kívántad, tűnjön el, mikor készítetted.
Hova lett Seung-hyo? Lemarad a vacsoráról.
Nem tudom. Hívtam, de nem veszi fel.
Hagyjátok! Majd visszajön, ha megéhezik.
Annyira figyeltél ránk, hogy nem is tudtál enni.
- Sokat dolgoztál. - Nem.
Á, tudok én enni.
Na-yun!
Kérsz még?
A liszt hizlal.
Csak egy kicsit.
Szedek neked.
- Én is kérhetek még? - Na!
- Én is! - Ne már! Akkor én is.
Idehozom a fazekat. Várjatok!
Ami finom, az finom!
- Add ide! Jöhet! - Nem, hagyd csak!
Jól néz ki! Azta!
Seok-ryu!
Majd én megcsinálom.
A szakács mégsem mosogathat.
Veszítettem a kő-papír-ollón.
És eltörtem az edényedet. Jóváteszem.
Jól van.
De elég lesz?
Az egyik onggim több, mint egymillió von volt.
Nem sokon múlt.
Maradhatnál még egy napot.
Küldd át a számlaszámodat! Átutalom.
Te is a tiédet.
- A receptért. - Tessék?
A csípős kalguksu. Azzal kvittek vagyunk.
Régóta nem ettem ilyen finom tésztát.
Könnyű elkészíteni.
Láttad, mi kell hozzá.
Az ízesítés a lényeg.
Csili- és szójababpaszta 3:1 arányban.
A csilipasztából három kanál kell.
Mennyi egy kanál?
Ennyi?
Látom, semmit sem tudsz.
Sokat kell tanulnod.
Le akartam szidni a szüleit, ha ideérnek.
Maga az apja?
Bocsánat.
Nem tőlem kell bocsánatot kérnie.
Hanem Yeon-dutól.
Hogy hagyhatott otthon egyedül egy beteg gyereket?
Hogy hagyhatta, hogy egy ötéves hívja a segélyhívót?
Nincs mentségem.
Azt mondta, elment tudósítást írni.
Az megváltja a világot?
Megmenti az országot?
Hogy érne el bármit, ha a gyerekére nem tud vigyázni?
Yeon-du
egyedül volt, mikor a múltkor láttam.
Ez volt a kezében, és ma is egyedül volt.
Yeon-du, jól vagy? Fáj valamid?
Figyelj, Yeon-du!
Ügyes voltál a vizsgálatoknál?
Ne kiabálj apuval!
Tessék?
Utálom azokat, akik apuval kiabálnak.
Yeon-du, nem így volt.
Nem tett semmi rosszat.
Ezután nem foglak megismerni, ha találkozunk.
Ne is szólj hozzám többet!
Yeon-du, féltél egyedül a múltkor?
Nem.
Megtanítottál.
Hívjam a 112-t, ha rossz emberrel találkozom.
A 119-et, ha bajom esik.
Ne haragudj!
Yeon-du,
bocsáss meg!
Én is bocsánatot kérek.
Ugyan miért?
Gabonaköröket kerestem.
Hoztál nekem egy négylevelű lóherét, de kiabáltam veled. Ne haragudj!
Semmi baj.
Ezt mind te csináltad?
Igen.
Nagyon menő.
- Jó sok sebem van, ugye? - Nem akartalak megbántani.
Hogy? Szó sincs róla.
Büszke vagyok rájuk. Meg akartam mutatni.
Ezek a hegek az álmom nyomai.
Ha rájuk nézek, látom, hogy az onggi iránti lelkesedésem túl heves volt.
De szeretem őket.
Most már olyanok, mintha tetoválások lennének.
Mikor döntötted el, hogy onggikat akarsz készíteni?
Mondtam, hogy apám szósz- és pasztakészítő mester volt?
Onggi-edények közt nőttem fel.
Először olyan ormótlannak és csúnyának láttam őket.
A pasztákat elegánsabb
celadon vagy porcelán edényben akartam tárolni.
De kezdtem megszeretni az onggikat.
Korsók, vizes köcsögök, kancsók.
A díszkerámiákhoz képest
a használati tálak és edények szebbnek tűntek nekem.
Ezért kezdtem el. Elég unalmas, ugye?
Nem.
Nekem mindig különleges azoknak a története, akik rátaláltak az álmukra.
Fogalmam sincs, hol vagy hogyan kezdjem el.
Mit szeretsz?
Tessék?
Úgy látom, hogy túl komolyan fogod fel.
Csak menj azután, amit mindig is szerettél. Bármi is az.
Amit mindig is szerettem?
Mikor tálaltuk az ételt,
a tálaim nagyon szépek voltak.
Hát itt vagy!
Aha, jó itt. Hűs a szellő.
Ezt azért vitatnám.
Nehéz itt állni, mikor a legnagyobb a láng.
Gondolom.
Emlékszel, hogy Seok-ryu azt mondta,
hogy szenvedélyesek voltunk régen?
De nem voltunk.
Csak én.
A szerelmem lobogó kemence volt,
te pedig takarékláng a tűzhelyen.
Olyan gyenge, hogy még egy tojást sem lehetett volna megfőzni rajtad.
Ezért szakítottál velem?
Igen.
Olyan férfit találtam, aki nagy lánggal lobogott.
De tudod, mi az érdekes?
Én szakítottam veled,
de úgy éreztem, engem dobtak.
Ez nem igaz.
Engem is megviselt.
Örülök neki.
Reménykedtem, hogy szinte belepusztulsz a fájdalomba.
Hogy elborul az agyad.
Nem tudsz uralkodni magadon, ostobaságot teszel.
A szakítás után küldesz egy szánalmas üzit, hogy: „Alszol?”
Egyszer majdnem küldtem egyet. Részeg voltam.
De korábban
tök dühös voltál.
Kiabáltál Seok-ryuval, és kínos helyzetbe hoztad.
Ilyet még sosem láttam tőled.
Azért, mert bajt csinált.
Nem tett semmi rosszat.
Az az edény
már meg volt repedve.
Be akartam vinni a műhelybe, hogy megjavítsam.
De nem akartam beismerni.
Azt hiszem…
féltékeny voltam.
Azt mikor vitte el?
Miért vagy kint ilyen későn?
Ezt tőled is kérdezhetném.
Nem tudtam aludni.
Láttam, hogy valami fehér mozog kint.
Azért, mert nem vacsoráztál.
Maradt még tészta. Kérsz egy kis kalguksut?
Majd később.
Hé, kiszedted a foltot a pulcsimból. Mit használtál?
Rizst és ecetet.
Milyen kedves tőled.
Miért emeled fel mindnek a tetejét?
Kincset keresek.
Azt mondják, az egyikben száz éve érlelődik a szójaszósz.
Szójaszósz?
Miért akarod megtalálni?
Kíváncsiságból.
Vajon hogy néz ki a szójaszósz száz év érlelés után?
De rengeteg edény van itt. Sok idő megnézni az összeset.
Majd én megnézem, a saját dolgoddal törődj!
Miben más az a szójaszósz?
Az egyik néni mondta, hogy sötétebb és erősebb az illata.
De akkor is csak szójaszósz.
Hogy fogsz emlékezni rá, melyiket láttad, ha összevissza csinálod?
Te kezdd ott! Én nézem itt.
Miért segítesz?
Mostanában mindig le akarod harapni a fejem.
- Mikor? - Állandóan.
Folyton provokálsz és ingerült vagy.
- Mindig van valami bajod velem. - Furákat beszélsz!
Majd meglátod.
Ez csilipaszta.
Ez szójababpaszta. Bakker!
Ez szójaszósz!
Mi? Máris megtaláltad?
Ez kicsit sötétebbnek tűnik.
Elképesztő!
Mi?
Ezt az edényt…
az éjszakai égbolt tölti ki.
Éjsötét.
És ragyog.
Azt hittem, szójaszószt keresel. Mi ez a költőiség?
Csípős tészta. Vadpórés-szójaszószos.
Ecetes fekete csalán.
Miért beszélsz hirtelen ételekről? Éhes vagy?
Choisseung!
Azt hiszem, megvan.
Igen. Ez az a szójaszósz, ugye?
Az álomnak nem kell grandiózusnak vagy részletesnek lennie.
Nem tudok olyan különleges dolgot, mint a gyorsúszás, amit te,
de szerintem egy tócsával elbírok.
Én…
főzni akarok.
Annyi mindent tudnék készíteni vele!
Azt hiszem, féltékeny voltam.
Mikor Seok-ryu veled van,
nem olyan vagy, amilyennek ismerlek.
Hanem ingerült és kötekedő.
Szánalmas és éretlen.
Mindig őt figyeled.
Tudod, milyen vagy, amikor ránézel?
Mindent tudni akarsz, ugye?
Ilyen vagyok.
Mosolyogsz.
Ha Seok-ryu mosolyog,
te is vele mosolyogsz.
Még sosem csináltam,
de pácolhatnék a szójaszószban rákot is. Az isteni lenne, ugye?
Kérjek tőle kóstolót holnap?
A legkisebb változás is nagy hatással lehet, tudod?
Már régóta menekülök az érzéseim elől.
Úgy tettem, mintha nem léteznének.
De…
ahogy Seok-ryu itt áll előttem és mosolyog rám, rájöttem.
Hogy…
nem tehetek róla, de tetszik.
VISSZATÉRÉS HOZZÁD
SZERELEM A SZOMSZÉDBAN
Olyan régóta ismerem.
Azt hittem, mindent tudok róla.
Lehetnék szakács, mint apa, nem?
Azt hittem, már elmúlt, amit éreztem iránta.
De most, hogy újra láttam, összezavarodtam.
Még sosem beszéltem neki az érzéseimről.
A pasik kimaradnak, hogy lássák a reggeli harmatot. Ez baj!
Láttalak. Valami nővel voltál.
Hol csavarogtál, miután bezártál?
Viszonyod van?
Mostanában nagyon eltávolodtál tőlem.
Úgy érzem, megőrülök miattad!
A feliratot fordította: Kwaysser Erika