LOVE NEXT DOOR
Tjejernas sovsal?
Är du galen?
Ska jag smyga in dit?
Vad är problemet?
Mina rumskamrater smyger in sina pojkvänner.
Vill du att jag ska spela dryckesspel med dem?
Ska vi? De älskar dryckesspel här.
Jag lärde dem att spela Mafia.
-De är duktiga. -Hallå!
Oroa dig inte. De är inte här.
-Är du ensam? -Ja.
Vart ska du?
Barerna i närheten har inte öppet sent.
De är dyra också.
Jag bjuder på mitt rum!
Vår lilla bebis kan spara fickpengarna och köpa snacks.
Släpp mig.
Okej. Nu när du är i USA, vad vill du allra helst göra?
Vi tänker på det sen. Kom!
Vi super oss fulla!
Det här känns inte rätt.
Okej. Du är så snygg!
Du liknar en tjej. Kom nu.
Fan.
Nu när du är i USA, vad vill du allra helst göra?
Dummer.
Varför tror du att jag kom?
BRIAN GLÖMDE DU VÅR DEJT IDAG?
Jag har ont i huvudet.
Jag har en hemsk huvudvärk.
Va? När gick du upp?
Va? Precis…
Alldeles nyss.
Du fick nog ett sms.
Jaså?
Vem är det?
Min pojkvän.
Vi ska träffas sen. Följ med mig.
Har du en pojkvän nu?
Ja, vi började precis dejta.
Han heter Brian. Han är utlandskorean.
Han kan inte prata koreanska så bra. Det är gulligt.
Han kan knappt stava.
Han är så gullig! Han kan inte ens stava till "lovar"!
Jösses, varför är det så mörkt?
Var tyst en stund.
Strömbrytaren är säkert här nånstans.
Du byggde byggnaden, men du kan inte hitta ljuset?
Jag hittade det.
Du är en vaneförbrytare.
Det var en normal reaktion för att undvika att trilla.
Vaneförbrytare, säkert.
Vad var det där innan då?
Jösses!
Ge hit.
Ska man inte äta fläskkotlett om man går till Namsan?
Varför köpte du matvaror?
Man ska laga mat en sån här bra dag.
Vänta bara, okej?
Jag ska visa dig en vacker kock, som en filmstjärna.
Allvarligt, bråka inte med Son Ye-jin.
Vill du ha hjälp?
Kan du laga mat?
Sitt ner bara.
Hur kan du vara så duktig?
Jag tänkte ringa Mo-eum ifall du skär av ett finger.
Den här maten är… så grön.
Det är färgrikt som gräs.
Är det allt du kan säga?
Du tog mina fläskkotletter, så jag förväntade mig wokat fläsk.
Du har smak som ett barn.
Folk borde äta säsongsbetonad mat.
Särskilt vårprimörer. Det är lika gott som vild ginseng.
Nu förskönar du igen, som MSG på mat.
Nej, det är faktiskt MSG. Vad har du i här?
-Buljong? -Mina matlagningskunskaper.
Lägg av. Hur kan det vara så gott?
Är det gott? Verkligen?
Jag vet vad det är. Ja.
Jag är så hungrig nu att jag inte kan vara objektiv.
Jag borde ha knuffat ner dig från berget.
Låt mig äta innan du dödar mig.
Så jag blir mätt.
Men det är gott, eller hur?
Inte illa, va?
Ät inte så fort.
Oj, vad det doftar gott!
Vad är det här?
Jag visade upp mina talanger.
Varför är du så sen?
Jag är tjänsteman.
Jag var upptagen.
Du gjorde ett bra jobb.
Jag ska köpa dricka.
Va? Okej.
Varför går han så plötsligt?
Jag vet inte.
-Jag vet inte. -Ät upp.
Okej. Det ser så gott ut.
Tusan.
Varför tittar Seok-ryu så konstigt på mig?
Hon brukar se arg ut, men nu var ögonen snälla.
De är för runda och snälla.
Det ser så gott ut.
-Ät upp. -Vänta.
MAMMA
Det är okej.
Jag gör det.
Varför svarade du inte din mamma?
Va? Jag vet vad hon vill säga.
Hon vill att jag går på en blinddejt.
-Jaså? -Ja.
Min mamma led av sina svärföräldrar.
Varför vill hon så gärna att jag ska gifta mig?
Du vet vad som hände.
När min pappa dog när jag var sju,
blev farmor galen och beskyllde min mamma för hans död.
Därför flyttade vi hit.
Jag vet.
Jag lovar, jag förstår det inte.
-Äktenskap är inte alltid svaret. -Nej.
Du har rätt.
Det var därför jag stack innan jag gjorde nåt sånt.
Men en sak var tråkigt.
Jag ville se dig i bröllopsklänning.
Va? Du kan få se. Vill du se mina bröllopsfoton?
-Har du inte raderat dem än? -Nej.
Jag betalade massor och la ner mycket tid.
Hur kan jag radera dem?
Du är så vacker.
Det tycker jag också.
Va? Vad är det här?
Det är leendet du gör när du verkligen är lycklig.
Jag vet vem som tog bilden.
Du.
Jag ska lista ut varför ni gjorde slut.
Jaha?
Är du okej nu?
Har du helt gått vidare från honom?
Nej.
Jag älskar honom än.
Jösses, jag glömde min plånbok.
Jag fick gå ända tillbaka.
Det går väl bra med öl?
Nej, jag vill ha soju ikväll.
Jag vill bli full.
-Okej. -Jag vill ha alkoholfri öl.
-Och juice. -Va? Varför?
Nej, du har rätt. Vi blir inte fulla ikväll.
Det är säkrare.
Ät inte förrän jag är tillbaka. Vänta.
Våga inte lyfta ett finger.
Titta på henne. Hennes ben skakar.
Hon är helt slut.
Varför ville du börja morgonen med 108 prostrationer?
Vi kan inte göra det i vår ålder. Knäna ger vika.
Sluta. Jösses.
Så länge min son kan klara examen,
kan de ta båda mina knän och göra gryta med dem!
Säg inte sånt vid ett tempel.
Buddhister är vegetarianer. De äter bara grönsaker.
Det var bara ett skämt.
Är du upprörd över nåt?
-Nej. -Är du säker?
Det ser ut så i ditt ansikte.
Vad är fel med mitt ansikte?
Varför hackar du på en oskyldig?
Höj inte rösten inför Buddha.
Vi gör det vi alltid gör.
Vad? Äter lunch?
Var ska vi äta?
Det är nånting med henne.
Du.
Ta den här.
Det är böneplattor.
Min son måste klara examen
innan plattorna används.
Har du gjort det här förut?
Jag har sett det förut.
Skriver jag med den här?
Ja, sätt igång.
PARK KI-HOON KLARA TJÄNSTEMANNAEXAMEN
MO-EUM FLYTTA UT
BAE GEUN-SIK BLI FRAMGÅNGSRIK
BAE SEOK-RYU
ÅTERGÅ TILL SITT VANLIGA JAG
"Flytta ut"?
Du.
Ska Mo-eum bli munk?
Hallå!
-Vad? -Allvarligt?
Det betyder det inte.
Hon pratar om äktenskap.
-Aha! -För jösse namn.
LÅT MIN SON GLÖMMA DET LÅT OSS FÖRSONAS
Du visar upp en helt annan nivå nu.
Skrev du på franska?
Det bara hände.
Det kommer mer naturligt.
Ja, visst.
Så att vi inte läser det.
Det är inte det.
Men alla våra önskningar är för våra makar och barn.
Vad kan vi annars göra?
Dessa skurkar behöver sköta sig för att vi ska må bra.
Du har rätt.
Dessa skurkar.
Åter till ditt personliga jag!
Flytta ut.
Klara examen!
Produktiv människa.
Professorn!
Ska du till jobbet?
-Jag kommer hem från jobbet. -Du jobbar hårt.
Vill du ha nåt att äta innan du går in?
Din fru är nog inte hemma.
-Va? -Systrarna Suk…
Vänta, de har bytt namn.
De heter Lavendel nu.
De åkte iväg på en övernattningsresa.
De åkte till ett tempel.
Men min fru är katolik.
-Va? -Inget.
Jag är lite trött. Jag äter nästa gång.
Okej, hejdå.
Vänta!
Vi tar en ny drink nästa gång.
Herrn, har du öppet?
Ja, självklart!
-Okej. -Vi ses nästa gång.
-Finns såna här ställen än? -Kom in!
Titta på skylten.
Oj!
Filma det.
-Här är er mat. -Okej. Tack.
-Smaklig måltid. -Herrn?
Vi gör en NerTube-video. Får vi filma?
Filma?
Ni har filmat sen tidigare.
Atmosfären härinne är bara toppen.
Vintage- och retroställen som det här är hett nuförtiden.
Vintage?
Vår kanal har 100 000 prenumeranter.
Har den 100 000 prenumeranter?
Ja.
Oj, ni är otroliga.
Snälla, filma maten så att den ser god ut!
Okej.
-Jag hämtar mer. -Det är okej!
Vi måste köpa allt!
-Är ni inte sponsrade? -Nej.
Okej, jag förstår.
Det ska vara äkta.
Vi gör en miniatyrbild.
Känner du och Tony varandra? Varför sa du inget?
Jag brukar vara enkel och blyg.
Jag är inte typen som blandar affärer med nöjen!
Jag visste det.
Hej.
Har du besökt byggplatsen?
Ja.
Vad gör ni? Varför är hon här?
Jag ringde henne.
Det här är bra. Jag ville prata med er om nåt.
Saken är
att jag ville be Seok-ryu att delta
i Greips projekt.
-Jag? -Ja.
Inte nu, men det börjar snart.
Vi blev av med hindren också.
Vill du jobba med oss igen?
Se över dokument och delta i möten.
-Jag är emot det. -Va?
Vi bad om hennes hjälp på det nya byggnadsprojektet.
Vårt avtal upphörde efter presentationen.
Det är orimligt att be henne hjälpa till med flaggskeppsbutiken.
-Tycker du? -Självklart.
Hon har också planer. Vi kan inte hålla kvar henne.
Det är inte kopplat till jobb.
Jag vill inte att hon är involverad i sitt förra företag.
Ja. Vid närmare eftertanke har du rätt.
Jag tänkte bara på oss.
Jag är så ledsen.
Du har redan hjälpt oss så mycket.
Nej, det är okej.
Det är tråkigt, men det är nog här vi delar på oss.
Men vi kan ha en avskedsfest
och äta på nåt fint ställe.
-Det låter bra! -Är det okej?
Självklart.
Ska vi bjuda Na-yun också?
Vi går tillsammans.
Ät så mycket ni vill idag.
Jag bjuder!
Det är företagskortet.
Vilken skarp observation.
Na-yun, ta många bilder.
Du publicerar sällan.
Okej.
Tack.
Seok-ryu, dagens hedersgäst.
Ät upp!
Tack.
Varsågod.
Nästa rätt är laxrom.
Oj, det ser man inte ofta nuförtiden.
Koreaner gillar inte laxrom.
Inte? Jag gillar det.
Jag också.
Jag gillar allt som du gillar.
Nu börjar hon igen.
Men lax är så intressant.
De föds i floder och simmar till havet.
Sen återvänder de till floden för att lägga sina ägg.
Är instinkten att återvända till sitt ursprung?
Man vet tydligen inte varför de gör så.
De här djuren är fast i det förflutna.
De tog sig ut i stora världen. Varför återvända?
Lämnade de kvar sin stora kärlek därhemma?
Varför får jag den? Du gillar den.
Inte nu längre.
Inte? Tur för mig.
Då äter jag den starka laxen som simmar uppströms.
Du gillar visst online-romaner, Na-yun.
Ja, jag hatar inte dem.
Vad läser du?
Kan du rekommendera nåt bra?
Att återvända till det förflutna är populärt nu.
Protagonisterna ångrar nåt djupt
och åker tillbaka för att fixa det.
Läs inte sånt. Varför läsa nåt så meningslöst?
Folk borde leva med blicken mot framtiden.
Varför gå bakåt i tiden?
Allt är i det förflutna. Bara glöm det.
Lev ett nytt och fräscht liv.
När kommer nästa rätt?
Den kommer nu.
Du förstörde stämningen.
Det är okej.
Vad är det?
Sushi med havsruda.
Var är det där barnet idag?
Jag ville fråga vad hon hette.
Var uppmärksam på andras blickar.
Va?
Du visar rumpan lite för mycket.
Jag är så ledsen.
Jag letade efter nåt.
Har du tappat nåt?
Nej, jag letar efter en fyrklöver.
Va?
Varför letar du efter nåt så gammaldags?
Det säljs till och med på nätet.
Det är nåt som överskrider tiden.
Det är tanken som räknas.
Kan du se tankar?
Du kan fortsätta gå.
Jag var på väg hit.
De är inte lätta att hitta.
Är det till en flicka?
Ja.
-Jag hittade en! -Va?
Det är en vanlig klöver.
Jag hittade en! Jag menar det!
Det finns ett, två, tre, fyra blad.
Jösses.
Är det sant? Hur hittade du den?
Oj…
Jag koncentrerar mig och ser bra.
Du kan få den.
Jag behöver den inte.
-Säkert? -Ja.
Tack.
Tack! Hejdå!
Hejdå.
Laminera den innan du ger bort den!
Jösses, jag undrar om han gör rätt.
Han är så konstig.
Hur kan du jobba efter maten?
Drick det här.
Jag är upptagen. Varför kom du? Gå hem.
Jag går när jag har druckit mitt te.
Det låter som att du sparkar ut mig.
Behöver ni verkligen inte mig till projektet?
Om du gör det för min skull,
är det okej.
Jag kan ta mig tid för er.
Är du galen?
-Va? -Du skulle hitta din dröm.
Du borde satsa allt på det,
men du driver runt här och där.
Nej, det är bara…
Jag kan sköta mitt eget företag.
Fokusera på dina egna saker.
Skyll inte på mig sen när det inte löser sig.
Du.
Jag försökte vara omtänksam.
-Jag vill hjälpa dig… -Det behövs inte.
Okej.
Jag har faktiskt jobbat hårt.
Jag funderar mycket på vad min dröm är.
Jag gör det varje dag.
Jaså?
Fundera inte bara, gör nåt.
Du!
Är du arg på mig för nåt?
Ventilerar du? Hyser du agg för nåt?
För att ni förlorar Greips nya byggnad på grund av Chris?
Vad tror du om mig?
Hej, raring. Längesen.
Hur du vara så skamlös och komma hit?
Är det inte jobbigt med Seung-hyo?
Inte alls.
Är det jobbigt för dig att träffa mig?
Det är inte kul.
Det är bättre så.
Jang Tae-hui!
Du dumpade honom för en annan. Spela inga spel!
Det är lite hårt.
Vad gör du om jag är här som en kund?
Har du en förfrågan?
Jag har en förfrågan.
Får jag fråga
varför nån med din status skulle besöka
vårt blygsamma kontor?
Försök att ha lite värdighet.
Betalar det räkningar?
Ignorera honom. Fortsätt du.
Har ni hört talas om Fresco?
Internationellt inredningsmärke.
Gör de inte skålar, köksredskap, grytor och apparater?
Det stämmer.
Fresco samarbetar
med kända konstnärer och släpper nya produkter årligen.
Begränsade utgåvor.
Jag vet. Dali samarbetade med dem en gång.
Jag erbjöds att vara en del av projektet.
Va? Det har inget med oss att göra.
Kom du för att skryta om att vara onggi-mästare?
Jag vill designa en kaffekanna med ett onggi-koncept.
För att bevara strukturell skönhet,
vill jag arbeta med en arkitekt.
Då tänkte jag på dig.
Va? Vill du ta honom ifrån mig?
Dröm vidare. Han är upptagen!
Jag gav inte dig en bröllopspresent, va?
Lite sent, men du får en skål.
En sån på nyheterna som är värd flera miljoner won?
-Ja. -Du kan låna honom.
Återlämna honom i bra skick.
Låna? Är jag nåt slags objekt?
Nej, du är ett geni.
Missa inte din chans att vara i nivå med Dali.
Vi är klara. Hejdå.
Vänta. Vart ska du?
Jag ska berätta för Hye-ran att vi får en skål.
Filmar de Architecture 101 därinne?
Varför kommer hans exflickvän hit?
Känner du till henne?
Hon heter Jang Tae-hui.
Hon är ett år äldre, studerade konst, de träffades på universitetet.
De dejtade i drygt ett år.
Kom igen. Det visste jag redan.
Vet du nåt mer?
-De hade en passionerad relation. -Passionerad?
Den var brännhet.
Vad är det här?
Vem parkerade framför vårt hus?
Oj. Korea har slappnat av en del sen jag var åkte.
Det är så frigjort nu.
Kul att ni är förälskade, men det finns en tid och plats för det här.
Ni står precis framför mitt hus.
Ursäkta.
Mamma, butiken hade slut på dina favoritglassar.
Vem var det?
Va?
Var vi så passionerade?
-Allvarligt, Seok-ryu? -Förlåt.
Jag borde inte ha sagt så.
Det är okej.
Det var ett bra minne.
Jag ber om ursäkt än en gång.
Jag accepterar.
Var ditt namn Seok-ryu?
Ja, det stämmer.
Trevligt att träffas.
Han har berättat så mycket om dig.
-Det har jag inte. -Jo.
Men bodde inte du i USA?
Jag flyttade tillbaka nyligen.
Jag förstår.
Vad bra. Kan du hjälpa mig?
Med vad?
Jag har fått en bra möjlighet och har ett förslag,
men han tar det inte.
-Kan du övertala honom som hans vän? -Sluta göra som du vill.
Det är min charm. Har du glömt?
Behöver du fundera?
Ja.
Kan du komma till min lägenhet?
Ta en titt och bestäm dig.
Är det sant? Är du ledig i helgen?
Självklart.
Ta med alla era anställda.
Det finns mycket plats.
Vi ska ha företagsworkshop i helgen. Trevligt!
Vi ska inte gå. Vi är upptagna.
Du kan inte alltid vara upptagen av arbete.
Du måste ta dig tid att vila också.
Jag vet vad du sysslar med.
Du försöker fly från att passa barnen.
De sover inte. Hjälp mig den här gången.
-Alla måste komma. -Okej, tack.
-Du borde också komma. -Nej.
Jag kan inte ens sköta mina egna affärer nu.
Dessutom är det för anställda.
En utböling som jag borde inte vara med.
Vad synd. Det hade varit kul.
Det var kul att ses. Det fick mitt hjärta att rusa.
Bae?
Hej, Seung-hyo.
Slutade du inte att röka ifjol? Är det nåt fel?
Nej, det är inget.
Jag kände mig nog rastlös utan min fru här.
Du.
-Tänker du skvallra? -Kanske.
Jag såg dig inte röka den.
Oj…
Min fru uppfostrade dig ordentligt.
Vill du ha ett glas?
Bara ett. Visst.
-Jag häller. -Okej.
Dong-jin. Vakna!
Vakna!
Hej, tönt.
Du borde vakna när solen går upp.
Varför gör du det jobbigt för mig? Måste jag väcka dig?
Jag gav dig en chans.
Mamma sa att jag fick slå dig om du inte vaknade!
Gå upp!
Gå upp, sa jag!
Det räcker!
Va? Vad gör du här?
Pappa! De gör nåt konstigt!
-Pappa! -Hallå! Nej!
Dong-jin, det är inte som du tror!
Det är ett missförstånd!
Du stukade din tå.
Då är den inte bruten, eller hur?
Precis. Ett ligament brast.
Det är omöjligt. Jag kan inte röra foten.
Jag vet inte. Det borde inte göra så ont.
Herr Choi.
Han är lite känslig.
Du har nog glömt,
men mitt ben var med om en olycka.
Igen? Ska du utnyttja det för evigt?
Utnyttja…
Du är hård.
Herregud, jag är så ledsen.
Men är din tå samma som ditt ben?
Tårna är en del av benet.
Allt är en lem.
Jag förstår.
Då är din tånagel också en del av ditt ben.
Hur mår Seung-hyo? Är han okej?
Ja, han behöver gips en vecka och medicin i tre dagar.
Det är bra.
Varför slog du honom så?
Han skadades inte av det!
Han snubblade på sin fot och föll.
För att du slog honom.
Vi kollar den igen om den gör ont om en vecka.
Okej.
Men hur gick det till?
Tja…
Jag ville betala, men jag glömde min plånbok.
Du kan bjuda mig nästa gång.
Okej, vart ska vi nu?
-Var blir nästa omgång? Hos dig? -Nästa omgång?
Hemma hos mig?
Nej, fru Na skulle döda oss.
Hör upp, snorunge! Jag är mannen i huset!
Min fru är inte hemma.
Just det. Inte min mamma heller.
Hon är inte hemma!
Oj! Hon är inte hemma. Jag älskar det!
Jag är fri! Jag är en fri man!
Ät det här.
Du.
Vi har dricka därhemma, och du kan sova i Dong-jins rum.
-Inte i Seok-ryus rum. -Okej.
-Sov i Dong-jins rum. Okej? -Okej.
Okej.
Vi går hem till mig, så tar jag fram
mitt vin på vild ginseng till dig.
Vin på vild ginseng?
Säkert att det inte är vanlig eller röd ginseng?
Det är äkta vild ginseng-vin!
Det är äkta vara, okej?
Då…
-Låter det bra? Vi går hem till mig! -Ja.
Vi går hem till Seok-ryu!
Du är precis som din mamma. Lika våldsam.
Släpp.
Drick inte med honom.
Han har hemska vanor när han är full.
-Förlåt. Jag borde skjutsa dig. -Det är okej.
-Men jag måste till min workshop. -Glöm det. Jag tar bussen.
Säkert att du är okej?
-Jag mår bra. -Okej.
Kom, vi går.
Jag har planer. Gå du, pappa.
Helt plötsligt?
Jag går väl själv då. Kom inte hem så sent.
-Det är läskigt på kvällen. -Okej.
Vilket tjat.
-Hejdå. -Ta hand om dig.
Hejdå, pappa.
Vad gör du?
Varför så förvånad?
Jag körde din bil hit.
-Och? -Jag menar…
Jag kanske inte orsakade din skada direkt,
men jag har ett indirekt ansvar.
Jag tar hand om dig tills gipset är av.
Varför då?
-Ge mig nycklarna. -Vill du ha dem?
Visst, kör själv då.
Här.
Du, Seok-ryu?
Ja?
Vad är det?
Den här…
Vad vill du?
Det är lördag. Vart ska du?
Närbutiken. Sen ska jag till jobbet.
Jag har redan varit där, jag har en story på gång.
Oj, jag frågade inte. Lycka till.
Fröken akutvårdare, vänta.
Du är ute efter det här.
För att du hjälpte mig att hitta fyrklövern.
Men är de inte dina?
Jag köpte två.
Tack, i så fall.
Men gillade personen fyrklövern?
Nej, det gjorde hon inte.
Jag sa att jag försökte och en kvinna hjälpte mig…
Va?
Varför sa du det?
"Jag letade länge på egen hand."
Så borde du ha sagt.
Jag kan inte ljuga.
Jag ska gå nu.
Varför…
Jösses, han vet inget alls om kvinnor.
Kang, vi tar en kort paus. Vad säger du?
Vi kan inte.
Vi erbjöd oss, så att den äldre damen kunde vila.
Vi måste ta så många vi kan.
Du bad mig att skriva ett särskilt avsnitt.
Så här behandlar man inte äldre kollegor.
Nu när du är ute på fältet efter att ha varit fast vid skrivbordet,
känns det inte som att du lever?
Jag är på gränsen att dö, din tönt!
Jag är besviken. Du var inte så här förr.
Hämnas du för vad jag sa förut?
Självklart inte.
Okej, nu ökar vi!
Sakta ner!
Jag klarar det inte! Jösses!
-Hallå! -Ska du hjälpa till eller inte?
Varför är du rädd?
Jag var den bästa föraren i USA.
Vrid inte på huvudet. Ha koll på vägen.
Och håll hastigheten.
Sluta trycka på knapparna.
Rör inget.
Kom igen.
Vinden, musiken och avslappning. Är det inte perfekt?
-Hallå! -Det här är trevligt.
Njut bara av den avslappnande färden. Okej?
Knappast avslappnande.
Vem kör så?
Hej!
Hej.
Vad är det med foten?
Fråga henne.
Hej. Han skadade sig lite.
Men inte mycket. Han behöver vila i två veckor.
Så jag var tvungen att följa med.
Jag förstår.
Jag är glad att du kom.
Myeong-u blir sen. Ringde han dig?
Nej.
När kom alla samtalen?
Han är dålig i magen. Det är nog ganska illa.
Jösses, vad har han nu ätit?
Vi går in.
Får jag inte hjälpa dig att gå?
Nej, det går bra.
-Kom. -Visst.
Oj.
Oj!
Har du gjort alla, Tae-hui?
Går det bra om jag kallar dig det?
Självklart.
Tae-hui, får jag titta närmare på dem?
Visst.
Hon är söt. Hon är som en hundvalp.
Om du pratar om Seok-ryu, är det inte rätt beskrivning.
Varför inte?
Är du svartsjuk för att jag kallade nån annan söt?
Nu börjas det.
-Seok-ryu. -Ja?
Undrar du inte vad som finns inuti?
Jo!
Det är meju.
Det finns så många!
Varför har du de här?
Gör du inte onggi?
Jo.
Jag gör såser och pasta också.
Va?
Min pappa är matexpert. Han är doenjang-mästare.
Glömde du det?
Ja, just det. Ursäkta.
Gör han det här?
Nej, han bor i Gangwon.
Jag har bara ansvaret här.
För att göra bra skålar,
behövde jag först lära mig om vad som finns i dem.
Jag kan sälja mer onggi om tillverkningen av såser och pasta blomstrar.
Det är en del av min plan.
Gör du såserna och pastan själv?
Ja, med de andra kvinnorna i området.
Det råkar vara idag.
Och jag behöver lite hjälp.
Var det din plan hela tiden?
Jag ville slå två flugor i en smäll.
Jag är girig.
Du kan inte lägga det på oss.
Jag kan inte.
Du hade nog inte kunnat ändå, med din fot.
Inte bara jag. Ingen av oss kan.
Jag! Jag vill hjälpa till.
Jag vill prova att göra doenjang!
Va?
Varför inte? Jag vill!
Härligt!
Det här blir kul!
-Hur går det? -Bra.
Det är så intressant!
Du, unge man.
-Ja? -Kom och hjälp mig.
-Öppna den här. -Okej.
Ta ut kolen.
Använd den och torka rent insidan.
Ja, frun.
Oj…
Tack.
Jag har en fråga.
Vad är det för märken på mejun?
De har varit knutna med halm.
De hängde från taket.
Så det är därför.
Vad ska vi göra sen?
Vad tror du?
Vi måste lägga doenjang i onggin vi steriliserade.
Hur gör vi det?
Du är visst full av nyfikenhet.
Det är sån jag är.
Varför har du så bråttom? Ta dig tid att lära dig.
Ja, frun.
Hon har hur roligt som helst.
Kan vi prata lite?
Nu?
Ja.
Du behöver göra en sak.
Vad behövs jag till?
Stanna här med mig en stund.
-Var det därför du tog med mig? -Ja.
Du brukade gilla när jag gjorde så.
Det var då.
Dejtade du nån efter mig?
Såklart. Vi gjorde slut för längesen.
Det är sant.
Du släppte in folk, men även ut.
Vi dejtade för att jag bjöd ut dig.
Om du känner så, blir jag sårad.
Jag tyckte mycket om dig.
Detsamma.
Jag har saknat dig.
Kom du inte tillbaka för ett jobbsamarbete?
Jag var uppriktig om att vilja jobba med dig.
Att ha det som ursäkt för att träffa dig är också uppriktigt.
Jag hoppades på en lyckträff
och att vår återförening kunde bli en möjlighet.
Det är sant.
Men jobbet kommer först.
Det här är min kollektion som ställdes ut i Wien.
Den är fin.
Formerna liknar kolonner med entasis.
Som förväntat av en arkitekt.
Vill du prova att göra en?
Förresten, vad är trasan och silen till?
Det hindrar smuts från att trilla i.
Vi är nästan klara.
Du kom ända från Seoul och fick jobba så mycket.
Nej, jag har väldigt roligt.
Du kan prata vår dialekt ganska bra.
Kan jag?
Var är toaletten?
Jag måste gå.
Den är därborta.
-Jag kommer snart. -Okej.
Dina händer ska vara såhär.
Du förstör den.
Jag letade efter toaletten.
Den är i slutet av korridoren.
Okej. Jag går nu eftersom naturen kallar.
Ursäkta att jag störde.
Fan.
Förlåt för det.
Jag menade inte att springa in i stolen.
Vad pratar du om?
Ni såg bra ut ihop. Som en scen från Ghost.
Har du inte hört talas om den? Med Demi Moore.
Det finns en scen i filmen med romantisk musik.
Hon drejar och han kommer…
Vad försöker du säga?
Jag hoppas att det går bra för er två.
Man vet aldrig.
Gamla känslor kan återuppstå nu när ni har träffats igen.
Varför tittar du så på mig?
Jag varnar dig.
-Lägg dig inte i andras affärer. -Nej, jag…
Jag menade bara om du gillar henne.
-Vänner kan prata om sånt. -Nej, inte vi.
Jösses, den lilla…
-Choi! -Choi!
Seung-hyo!
Vad är det med ditt ben?
Jag slog bara i nåt.
Mår du bra?
Jag har haft det så tufft. Jag var i fara flera gånger.
Vi stannade på alla rastplatser på vägen.
Jag sa att du skulle ha blöja.
Det var min sista stolthet att inte ta på den.
Det måste ha varit tufft. Gå in.
Vart ska du? Benet är skadat.
Jag behöver luft.
Va?
Jag går in.
Tae-hui! Vi är här… Va?
-Ni är sena. -Hallå!
Ja, men vad är allt det här?
Du sa att du inte kunde komma!
Det bara blev så.
Är det här en folkby? Där man deltar i traditionella uppgifter?
På sätt och vis.
Fler arbetare har kommit.
Ska vi kolla pastan som vi fermenterade?
Det låter bra.
Göra vad?
Det som händer är
att de tar ut mejun och gör doenjang och sojasås av den.
-Kul, va? -Jag förstår.
-Ni hjälper väl till? -Ja.
Är hon galen?
Den där tönten, Seung-hyo. Det var därför han stack.
-Seok-ryu? -Ja?
Var är toaletten?
-Gå åt det hållet. -Okej.
-Gå in i byggnaden. -Okej!
Jag glömde plånboken.
Är du okej nu? Har du
gått vidare från honom helt?
Nej.
Jag älskar honom än.
Jösses, jag glömde min plånbok.
Jag fick gå ända tillbaka.
Det går väl bra med öl?
Nej, jag vill ha soju ikväll.
Jag vill bli full.
-Okej. -Jag vill ha alkoholfri öl.
-Och juice. -Va?
Varför?
Nej, du har rätt. Vi blir inte fulla ikväll.
Det är säkrare.
Ät inte förrän jag är tillbaka. Vänta.
Våga inte lyfta ett finger.
Bra jobbat, allihop.
Bra jobbat.
Vad är klockan?
Över tre. Vi har inte ätit lunch än.
-Ska vi beställa nåt? -Kinesiskt?
Okej, då tar alla stekt ris.
Jag har beställt.
Det är därför vi inte kan beställa nudlar.
Då kör vi.
Vad är det?
Inget.
Vi är räddningspersonal. Är nån hemma?
Vi kommer in.
Är nån hemma?
Vi är akutvårdare.
Va?
Hej, du!
Vakna!
Hallå, lillan!
Hej.
Mår du bra, lillan?
Känner du igen mig?
Det gör ont.
Jag ringde efter hjälp.
Bra jobbat. Det var bra.
Bra jobbat, lillan.
Jag är inte liten.
Yeon-du.
Mitt namn
är Yeon-du.
Okej, Yeon-du. Bra jobbat.
Jag ska se till att du mår bättre. Vänta bara.
Tack.
Känner du henne?
Var är målsman?
Var hon ensam hemma?
Yeon-du, vakna.
Yeon-du!
Stanna hos mig!
Kan nån hjälpa mig?
Jag gör det!
Vad är det?
För mycket solljus har nog torkat ut pastan.
Jag vill flytta den till studion.
-Jag flyttar den. -Glöm det.
Krukan väger över 30 kilo.
-Jag ber männen. -Nej, jag är stark!
-Jag gör det. -Nej… Myeong-u?
-Då… -Jag gör det.
-Jag håller koll här. -Han är upptagen. Jag går.
-Vi kommer snart. -Skada er inte.
Det är för svårt för oss.
Lämna den och ropa på nån.
Vi är nästan där. Jag gör det. Det är okej.
Nej, det är för svårt.
Jag hämtar nån.
Jag kan göra det ensam.
-Seok-ryu! -Bae Seok-ryu!
Seok-ryu.
Är du skadad?
-Jösses, krukan och pastan! -Mår du bra?
Vem bryr sig om mig? Allt det här då?
Det var så svårt att göra!
Det är inte viktigt nu.
Varför kan du inte vara försiktigare?
Du kan inte ens ta hand om dig själv!
Det är inte så.
Hon försökte hjälpa mig.
Ursäkta. Jag städar upp.
Rör det inte. Skapa inte mer problem.
Det räcker.
Hon är redan skärrad.
Seok-ryu, jag har extra kläder på mitt rum.
-Gå och byt om. -Okej.
Fläcken måste bort genast.
Vilken idiot.
Hur kunde han bli så arg på mig? Så pinsamt.
Det här är mitt hem.
Så här bor jag.
Ni är här som gäster,
men jag kan inte släppa in er.
Det är så litet.
Det finns ingen plats att sitta.
Det är okej. Vi har starka ben.
Ja, vi är tacksamma att vi blev inbjudna.
Det är jag som är tacksam.
Reportrar som nu har kommit
ända hit för att träffa nån så obetydlig som jag.
Och med vagnen också.
Får jag verkligen ta emot det gratis?
Det var säkert dyrt.
Oroa dig inte.
Min chef får betala utgifterna.
Sluta.
Var alltid försiktig på vägarna, okej?
Okej, tack.
Världen har blivit hård och oroande.
Men det finns goda människor.
-Ta hand om er. -Okej.
Tack för ert hårda arbete.
Hallå?
Va?
Yeon-du?
-Dan-ho! -Vad menade du?
Är Yeon-du borta?
Yeon-du var förkyld.
Hon sov när jag gav febernedsättande vid lunch.
Jag åkte iväg för att handla och…
Var är hon då?
Jag blev också förvånad. Jag frågade alla.
Ambulansen kom.
AKUTMOTTAGNING
Försiktigt.
Patienten är fem år.
Blodtrycket är 100 över 70, pulsen är 120.
Hon har feber på 39,6 grader. Syresättningen är 99 %.
Hon var vid medvetande och responsiv när vi kom,
men blev apatisk och är nu medvetslös.
Underliggande sjukdomar?
Hon har ingen målsman här, så vi vet inte.
Vi ger dropp och tar prover.
Okej.
Vänta lite.
Är Kang Yeon-du här?
Hon är en femårig flicka!
Hon är där borta.
Yeon-du.
Det är pappa.
Öppna ögonen.
Pappa är här.
Öppna ögonen.
Kan du backa ett ögonblick? Vi behöver sätta dropp.
Okej.
Yeon-du.
Mår du bra? Är du vaken?
Var är vi? Vem är jag?
Sjukhuset.
Pappa.
Ja, det är jag.
Jag är här nu. Det är okej.
Allt blir bra.
Jösses.
Hej.
Kläderna ser bättre ut på dig än på mig.
Tack för att jag fick låna dem.
Vilken röra du ställde till med.
Det är okej. Sånt händer.
Ursäkta. Jag bara orsakade problem.
Tänk inte på det. Det gör inget.
Vi slänger det bara.
Nej, det kan vi inte! Det är slöseri.
Om jag inte visste bättre,
men nu vet jag hur mycket tid och kraft som krävdes att göra det.
Hur kan vi slänga det?
Ska vi äta bitarna som inte är täckta av smuts?
Vi är inte luffare. Varför skulle vi äta från marken?
Okej! Jag ska se vad jag kan göra.
Vi kan grilla. Det finns mycket kol.
Du har ont i magen.
Det är kött. Det botar allt.
Hörde ni?
Ser ni! Himlen är arg. Den vill att vi lagar kött!
Det kommer nog att regna.
-På regniga dagar… -Kött!
Vi borde äta kalguksu!
-Kryddstark kalguksu! -Va?
-Yoon? -Ja?
Var beredd på att kallas in.
Jag ska anmäla dig till Arbetsmiljöverket.
Var inte sån. Jag är också ett offer.
Visst.
Jag kan inte göra det här. Min hand värker.
Na-yun.
Låtsas att degen är nån du hatar.
Det frigör din stress
och degen blir seg. Bara positivt.
Ett för Bae Seok-ryu?
Ett för Jang Tae-hui?
Yoon Myeong-u. En, två, tre, fyra…
Jösses. Du sliter sönder den.
Döda mig bara. Det skulle vara bättre.
Det räcker med dina pytteslag.
Jösses.
Är det ätbart?
Det är inte bara ätbart.
Det är utsökt! Eller hur?
Särskilt buljongen.
Är det sant?
Yoon, tycker du också om den?
Seok-ryu.
Vi behöver inte kött. Doenjang var svaret.
Den är så varm och lenande.
Jag respekterar verkligen koreansk pasta och såser!
Du hoppades att den skulle försvinna när du lagade den.
Men vart gick Seung-hyo? Han missar middagen.
Jag vet inte. Jag ringde, men han svarade inte.
Låt honom vara. Han kommer när han blir hungrig.
Du är så fokuserad på oss att du inte har kunnat äta.
-Du jobbade så hårt. -Nej.
Jag äter bra.
Na-yun.
Vill du ha mer?
Man går upp i vikt av mjöl.
Bara lite till.
Okej. Här.
-Får jag också lite till? -Hallå.
-Jag också. -Kom igen. Jag också.
Jag hämtar grytan. Vänta här.
Så länge det är gott!
-Ge mig den. Jag gör det. -Nej, det går bra.
Det ser gott ut. Oj!
Seok-ryu!
Jag gör det. Du kan sluta nu.
Du är kocken. Du ska inte diska.
Jag förlorade i sten, sax, påse.
Och jag förstörde krukan. Jag borde betala.
Du har rätt.
Men räcker det?
En av mina onggi kostar mer än en miljon won.
Så nära.
Jag kunde ha använt dig igen.
Skicka ditt kontonummer. Jag ersätter dig.
Skicka till mig.
-Receptet. -Va?
Den kryddstarka kalguksun. Så är vi kvitt.
Det var längesen jag åt så goda nudlar.
Det är så enkelt att laga.
Du såg ingredienserna.
Kryddorna är viktiga.
En del gochujang och tre delar doenjang.
Tre stora skedar gochujang per sked av doenjang.
Hur stor är en sked?
Så här mycket?
Jag förstår. Du vet inget.
Vi har en lång väg att gå.
Jag tänkte skälla ut hennes föräldrar.
Är du hennes pappa?
Ursäkta.
Be inte om ursäkt till mig.
Be om ursäkt till Yeon-du.
Hur kunde du lämna ett sjukt barn ensam hemma?
Hur kunde du låta en femåring ringa larmcentralen?
Jag har ingen ursäkt.
Du sa att du hade en story.
Förändrar den världen?
Ska du rädda landet?
Hur kan du uppnå nåt om du inte tar hand om ditt barn?
Yeon-du
var ensam när jag såg henne sist.
Hon hade den här i handen och var ensam idag igen.
Yeon-du, mår du bra? Har du ont?
Yeon-du.
Var du modig för proverna?
Skäll inte på min pappa.
Va?
Jag hatar folk som skäller på min pappa.
Det är inte så.
Hon har inte gjort nåt fel.
Från och med nu tänker jag ignorera dig.
Prata aldrig mer med mig.
Blev du rädd när du var ensam?
Nej.
Du har lärt mig.
Ring larmcentralen när jag träffar nån elak person.
Ring larmcentralen när jag är skadad.
Jag är ledsen.
Yeon-du,
jag är så ledsen.
Jag är också ledsen.
Varför är du ledsen?
Jag letade efter sädescirklar.
Du gav mig en fyrklöver, och jag skrek åt dig. Förlåt.
Det är okej.
Har du gjort alla de här också?
Ja.
Det är så häftigt.
-Jag har många ärr, va? -Förlåt om jag är fräck.
Va? Inte alls.
Jag är stolt över dem. Jag ville visa dig.
De är märken från från min dröm.
När jag ser dem, påminns jag om att min passion för onggi var stark.
Jag gillar dem.
De är nästan som tatueringar.
När bestämde du dig för att du ville göra onggi?
Jag berättade att min pappa var en doenjang-mästare.
Jag växte upp med onggi-krukor.
De var så klumpiga och fula i början.
Jag ville förvara pastan
i nåt elegant som celadon eller porslin.
Men jag började snart älska onggi.
Lerkrukor, vattenkrus och spritkrus.
Jämfört med dekorativ keramik,
var praktiska skålar och burkar som folk använde vackrare.
Det var därför jag började. Tråkigt, eller hur?
Jo.
För mig är historier om folk som har hittat sina drömmar speciella.
Jag har ingen aning om var jag ska börja.
Vad gillar du?
Ursäkta?
Du verkar tänka för mycket.
Följ bara vad du alltid har gillat, vad det än är.
Vad har jag alltid gillat?
När maten serverades,
var mina skålar riktigt vackra.
Där är du.
Ja, det är skönt här. Luften är sval.
Det är inte sant.
Det är svårt att stå här när brasan är som hetast.
Jag antar det.
Minns du när Seok-ryu sa
att vi var passionerade förr?
Men det var vi inte.
Det var bara jag.
Jag var en brännhet ugn,
men du var en svag låga på en gasspis.
Du var inte varm nog att koka ett ägg eller en gryta.
Var det därför du gjorde slut?
Ja.
Jag hittade en man vars eld brann starkt.
Men vet du vad som är märkligt?
Jag gjorde slut med dig,
men jag kände mig dumpad.
Det är inte sant.
Jag tog det också hårt.
Det gör mig glad.
Jag hade hoppats att du skulle få igång elden på grund av mig.
Att du skulle tappa humöret.
Göra nåt dumt för att du inte kan styra känslorna.
Vara patetisk efter uppbrottet och sms:a: "Är du vaken?"
Jag sms:ade nästan en gång. Jag var full.
Men förut
blev du så arg.
Du skrek åt Seok-ryu och skämde ut henne.
Jag har aldrig sett dig göra så.
Det var för att hon ställde till det.
Hon gjorde inget fel.
Ärligt talat,
krukan var sprucken.
Jag skulle flytta den till verkstaden och laga den.
Jag ville inte vara ärlig om det.
Jag tror
att jag var svartsjuk.
När tog han dem?
Varför är du här så sent?
Ska du säga.
Jag kunde inte sova.
Jag såg nåt vitt härute.
Det är för att du inte åt middag.
Det finns lite deg kvar. Vill du ha kalguksu?
Senare.
Du fick bort fläcken. Vad använde du?
Ris och vinäger.
Vad snällt och hjälpsamt av dig
Varför lyfter du locken?
Jag letar efter en skatt.
Det ska finnas sojasås som har lagrats i 100 år i en av dem.
Sojasås?
Varför letar du efter den?
Jag är nyfiken.
Hur ser sojasås ut efter att ha lagrats i 100 år?
Det finns så många krukor här. Det tar evigheter att öppna alla.
Jag ska öppna dem, sköt dig själv.
Hur är den sojasåsen annorlunda?
En av de gamla tanterna sa att den är mörkare och doftar fylligare.
Det är ändå bara sojasås.
Hur minns du vilka du har öppnat när du letar slumpmässigt?
Ta du den sidan. Jag tittar här.
Varför hjälper du mig?
Du har snäst åt mig de senaste dagarna.
-När då? -Hela tiden.
Du bråkar med mig och blir irriterad.
-Du är taskig mot mig. -Du är löjlig.
Vänta och se.
Det här är gochujang.
Det här är doenjang.
Det är sojasås.
Har du redan hittat den?
Den ser lite mörkare ut.
Det är otroligt.
Vad är det?
Den här krukan
är fylld med natthimlen.
Den är så mörk.
Den gnistrar.
Jag trodde du letade efter sojasås. Vad är det för dikt?
Kryddstarka nudlar. Gräslök och sojasås.
Picklade perillablad.
Varför pratar du om mat? Är du hungrig?
Du, Choisseung.
Jag har nog hittat den.
Ja? Det här är väl sojasåsen?
Jag menar, en dröm måste inte vara stor eller utvecklad.
Jag kan inte göra nåt imponerande, som att simma freestyle,
men jag kan klara av hundsim.
Jag…
…vill laga mat.
Det finns så många saker jag vill laga med den här.
Jag tror att jag var svartsjuk.
När du är med Seok-ryu,
är du inte personen som jag kände.
Du är irriterad och inte generös heller.
Du är patetisk och omogen.
Och du tittar alltid på henne.
Vet du hur du ser ut när du tittar på henne?
Du är full av nyfikenhet.
Det är sån jag är.
Du skrattar.
När Seok-ryu skrattar,
skrattar du med henne.
Jag har aldrig gjort det,
men tänk om jag gör sojamarinerade krabbor med den här? Oj!
Ska jag fråga henne om jag får smaka imorgon?
Även den minsta skillnad kan göra stort intryck.
Jag har flytt från mina känslor länge.
Jag ignorerade och förnekade dem.
Men…
…när jag såg Seok-ryu le framför mig nu, insåg jag det.
Jag…
…kan inte låta bli att tycka om henne.
GO BACK TO YOU
LOVE NEXT DOOR
Jag har känt henne så länge.
Jag trodde att jag visste allt.
Tänk om jag blir kock som min pappa?
Jag trodde att mina känslor för henne var över.
Men jag är lite förvirrad sen vi träffades igen.
Jag har aldrig bekänt mina känslor för henne.
Män stannar ute tills morgonkvisten. Problematiskt!
Jag såg dig. Du var med nån kvinna.
Var drev du runt efter att du stängde butiken?
Har du en affär?
Du har tagit avstånd från mig.
Det känns som att jag blir knäpp på grund av dig!
Undertexter: Jonna Persson