LOVE NEXT DOOR
Hvad med at tage til Alaska
i sommerferien i år?
Jeg vil så gerne.
Jeg ved det ikke.
Så…
Vil du vandre i Yosemite Nationalpark?
Næ.
Virkelig? Så…
New York?
Vi kan tage på kunstmuseer.
-Lyder det ikke godt? -Nej.
Glem det. Så tager vi ingen steder hen.
Vi har begge altid så travlt.
Så jeg ville i det mindste holde en ordentlig sommerferie med dig.
Men jeg havde høje forventninger til ingen nytte.
-Åbn den. -Hvad er det?
Åbn, og få det at vide.
ANKOMST INCHEON
Du har ikke været i Korea længe.
Savner du ikke din mor?
Græder du?
To billetter. Jeg tager med.
Hyeon-jun.
Der er vist noget tilbage i kuverten.
Jeg havde ikke troet, at jeg ville gøre det i pyjamas.
Utålmodige og iltre Seok-ryu…
Vil du…
Vil du gifte dig med mig?
Ja.
Jeg ville gøre det her på en særlig dag.
Dette øjeblik er perfekt.
Hvordan kunne det blive bedre end dette?
Det er desværre mavekræft.
Det ser ud til at være et tidligt stadie,
men det kan kun fastslås efter operationen.
Du skal opereres hurtigst muligt,
og så diskuterer vi behandlingsmulighederne bagefter.
Men først skal vi lave nogle tests og biopsier.
Bestil tid hos en klinik…
Jeg fik ikke nok søvn.
Jeg spiste uregelmæssigt.
Jeg var for stresset.
Jeg spekulerede på, hvorfor jeg fik kræft,
da jeg pludselig så ud af vinduet.
Himlen var så klar.
Jeg var 30 år.
EPISODE 9 DARKNESS IN LIFE
Hej, Mo-eum.
Hvilke hospitaler i området har en skadestue?
CHOISSEUNG
Er du svimmel eller har kvalme?
Nej, jeg har det fint.
UNIVERSITETSHOSPITAL
Var det Jeongheon Universitetshospital?
Vidste du det ikke?
Tingene var så hektiske tidligere.
Er professor Choi Gyeong-jong her?
Han har fri i dag.
Kender du ham?
Nej.
Jeg så ham på TV. Han er så berømt.
Jeg har det fint nu, jeg går.
Vent. Du skal høre dine testresultater.
Okay.
Seok-ryu.
Hyeon-jun.
Hvorfor er du stadig her?
Jeg kunne ikke efterlade dig.
Blev du undersøgt? Hvad sagde lægen?
Er en tilbagevenden…
Seok-ryu!
Choisseung.
Har du stadig mavesmerter?
Nej.
Hvad var der galt?
Altså, du ved…
Var der nogen, der fortalte dig, at jeg var her?
Ingen fortalte mig det.
Hvad sagde de så?
At jeg har det fint. Hvorfor råber du?
Jeg kan høre dig.
Undskyld mig? Jeg står også her. Du kunne hilse på mig.
Var du her?
Jeg tænkte ikke på dig.
Kom. Jeg kører dig hjem.
Kom med mig.
Det er lige meget hvem. Lad os køre nu.
Du er god til at blande dig.
Men overskrid ikke grænsen.
Det her er mellem mig og hende.
Hvad?
Jeg kører hjem med Choisseung.
-Hvad? -Det er samme retning.
Tak for i dag.
Ring, når du er fremme.
Jeg vil vente.
Vent ikke.
Jeg putter hende tidligt.
Seok-ryu er ikke et barn for mig.
Hun er en kvinde.
Kom.
Er det mavekræft?
Hvad gør jeg nu?
Jeg er så bange.
Det behøver du ikke være.
Jeg ordner det.
Jeg vil gøre alt for dig.
Medicinsk teknologi har udviklet sig.
Du klarer dig med tidlig opdagelse.
Jeg har en ven, der arbejder på det hospital.
Jeg ringer til ham nu.
Måske kan vi rykke operationen.
Okay. Fra i morgen af
tager du orlov.
-Jeg søger også orlov. -Også dig?
Du har en vigtig sag nu. Det kan du ikke.
Intet er vigtigere end dig.
Bare rolig.
Jeg bliver ved din side.
Vent lige et øjeblik.
Skal jeg stige ud?
Ja.
Hvorfor gør du det her?
Jeg er bare høflig.
Gør en fyr sådan noget for dig, accepter det bare.
Lad være. Det er mærkeligt.
Normalt behandler du mig som en tjener.
Den her prinsessebehandling forvirrer mig.
Sådan behandlede Hyeon-jun dig.
Glem det. Gå ind.
Synes du ikke,
du skulle fortælle dine forældre det?
Hvad er kærlighed
Hej, din skid!
Hvor var du blevet af? Jeg troede, der var sket noget.
Der skete ikke noget. Hvad laver du?
Perfekt timing.
Jeg laver kimchi til dig.
Lad være med at sende den.
Jeg kan købe den her.
Den har ikke samme smag i udlandet.
Jeg fik kål fra Gangwon-do. Så lækker.
Nej, send den ikke.
Det sagde jeg sidste gang, men du sendte alligevel.
Den lækkede ud af kassen.
Ved du, hvor flov jeg var?
Jeg var grådig og fyldte den til toppen.
Jeg skal nok passe på.
Jeg vil ikke have den.
Det har jeg sagt.
Hvorfor lytter du ikke til mig?
Lyt efter, når jeg siger noget!
Så spis så meget, du vil, når du kommer.
Hvornår er flyet?
Jeg kan ikke rejse.
Jeg vil heller ikke kunne ringe.
Hvorfor? Har du så travlt?
Ja, jeg har startet et nyt projekt.
Det er meget vigtigt.
Jeg forstår.
Dit arbejde er vigtigt. Jeg burde ikke forstyrre.
Selvom du har travlt,
spring ikke måltider over, drik vand, og få søvn nok.
Ring også oftere.
Okay. Jeg tror…
Der er et opkald fra arbejde. Farvel.
Okay…
Lille skid.
Det er okay, Seok-ryu. Det er ikke en stor sag.
Jeg får det bedre. Så fortæller jeg dem det.
Det er ikke en stor sag. Det er ingenting.
Hyeon-jun, hold mig oppe.
Læn dig mod mig.
Seok-ryu er ikke et barn for mig.
Hun er en kvinde.
Flot slagstilling. Din timing er også perfekt.
Hey.
"Hey"?
Er det sjovt at slå bolde alene efter at have skræmt mig sådan?
Du må gerne være med. Har du brug for kontanter?
Jeg har penge, fjols.
Det er længe siden.
Hvad med, at vi slapper lidt af?
Wauw.
Det er fantastisk uanset hvad.
Du ligner ikke en, der er god til sport.
Vil du skændes, lad være.
Jeg er ikke i humør.
Det er du helt sikkert ikke.
Hvad er der galt?
Er det Seok-ryu igen?
Tog hun på hospitalet med den idiot og ikke med dig?
Jeg har nok slået dig hårdt med bolden.
-Er det sjovt for dig? -Lidt.
Så?
Spurgte du hende om det?
Hvorfor hun valgte ham i det øjeblik?
Nej.
Hvor er du frustrerende og dum.
Du har ikke fikset den vane.
Skal jeg træde til?
Glem det.
Du har ret.
Bliver det et home run eller ej, er det op til dig.
Sig noget, så jeg kan heppe på dig.
Hvad føler du?
Hvordan har du det nu?
Jeg føler mig dum.
Også jaloux.
Jeg sagde til Seok-ryu,
jeg ikke ville spørge om grunden til bruddet.
Og jeg sagde til ham,
at jeg ikke var nysgerrig på tingene mellem dem.
Jeg foregav at være ligeglad.
Men jeg ville gerne vide det.
Jeg er vildt nysgerrig.
Der er en kløft mellem Seok-ryu og mig.
Og Hyeon-jun
er inde i den med en del af hende, jeg ikke kender.
Det er… Hvordan kan jeg forklare det?
Det gør mig vred.
Tænk på al jeres tid sammen.
Er de amerikansk historie,
så er I to de fire store gamle civilisationer.
I er som Egypten og Mesopotamien.
Så vær ikke bange. Vig ikke tilbage.
Det gjorde jeg ikke.
Du er veget meget tilbage på det sidste.
Du er ældet.
Hvordan? Virkelig?
Hvad er problemet med at have et crush?
Hey.
Slår dit hjerte også?
Hvordan kan man leve, uden at hjertet slår?
Det er ikke det, jeg mener.
Når en person kan lide en anden,
slår hjertet hurtigere?
Selvfølgelig.
Det banker, når vi er sammen.
Når hun er sammen med en anden.
Ligesom det buldrende beat fra traditionelle koreanske trommer?
Hvad vrøvler du om?
Glem det bare.
Det er lige meget.
Er Seok-ryu okay?
Jeg ved det ikke.
Hun har ikke spist så meget for nylig.
Er hun også ved at ældes?
Hun kunne spise jord og have det fint dengang.
Seriøst.
HYEON-JUN
Husk at tage medicinen.
Jeg er så træt af det.
Det er sent. Gå i seng.
Godnat, Seok-ryu.
Efter jeg blev syg, lå jeg i sengen hver aften og tænkte.
"Hvorfor hedder det kræft?"
Navne er vigtige for alt.
"Kræft" lyder mørkt og skræmmende.
"Blomst." "Måne." "Stjerne."
Bare det havde et lysere og mere muntert navn.
Hvor er han fræk.
-Far, jeg… -Jeg går.
-Hav en god dag. -Farvel.
Jeg vil ikke forhindre dig i at tage madlavningskurset.
Det er aldrig dårligt at lære noget.
Det bliver godt for dig.
-Virkelig? -Selvfølgelig.
Det gør man for at overleve. En god hobby.
Brug de færdigheder, når du bliver gift.
Og jeg har også tænkt på det.
Du behøver ikke at tage til USA.
Få et job her i stedet for.
Du kan sagtens arbejde i et stort firma med din baggrund.
Mor.
Du må gerne flakke lidt.
Men du har al den erfaring. Tænk på din fremtid.
Jeg bestemmer min fremtid.
Og det er madlavning.
Vær ikke latterlig.
Din far og jeg vil aldrig tillade det.
Hvilken forælder lader børnene strejfe omkring?
Jeg er på rette vej.
Jeg kendte ikke engang vejen indtil nu.
Jeg løb som en sindssyg, men endelig fandt jeg retning.
Det er en vej fyldt med torne. Du ender i mudderet!
Spild ikke mere tid, og få et job.
Er mit råd ikke værd at lytte til mere?
Jeg arbejdede så hårdt for at opdrage dig.
Hvad tog dig så lang tid?
Jeg var hundesulten.
Havde vi en aftale, som jeg ikke er klar over?
-Skændes du og din mor igen? -Pas dig selv.
Lad os spise noget.
Som hvad?
Er det virkelig alt, du kunne vælge at spise?
Du så ligeså slået ud som denne grød. Hvad er der galt?
Din lille…
Spis bare. Smag den.
Tænk, jeg skal bruge et kostbart måltid på at spise blød mad.
Hvad er det?
-Hvorfor er den lækker? -Ja?
Det her sted er godt.
Jeg ville ikke vælge et dårligt sted.
Hvad taler du om? Spis nu.
Okay.
Det smagte så godt.
Først klagede du. Jeg troede, du også ville spise skålen.
Ja da. Jeg kunne spise stålstænger.
Skålen er ingenting.
Har du det dårligt igen?
Det var smagløst, så jeg har lyst til tteokbokki nu.
Har du stadig plads?
Jeg kan skaffe plads.
Jeg skal på toilettet.
Frue, har du toiletpapir?
Nej, tag noget fra rullen her.
Ja, du skal skaffe plads til mere.
Jeg må være vild med hende.
Spiste jeg for hurtigt?
Jeg får dumping syndrom igen.
Sikke en flot krop.
Se hans ryg.
Jeg hørte, man tjener hundredtusindvis med bare én annonce.
Bare jeg fik et tilbud.
HJÆLP OS MED AT MARKEDSFØRE VORES PRODUKT
Det er her! En livsændrende mulighed!
Vent bare, Seok-ryu. Jeg slår igennem. Jeg skal vise dig.
Tak.
Det er første gang. Hvad skal jeg gøre?
Hvor sødt.
Hvad er det her?
Har vi ikke særligt mange billeder sammen?
Det skræmte mig!
Hvad var det?
Hvad foregår der?
Du milde.
Hvordan er det sket?
Er du okay? Kom du noget til?
Nej, jeg er okay.
Pludselig sagde vaskemaskinen…
Det er farligt. Jeg fjerner det.
Ja, okay.
Jeg er færdig.
Jeg har støvsuget, men der kan stadig være skår.
Gå ikke rundt barfodet.
Angående vaskemaskinen
ringer jeg til en tekniker.
Vent.
Du bløder!
Jeg kunne have gjort det.
Det klarer jeg.
Jeg er professor i akutmedicin.
Professorer bløder også efter at have trådt på glas.
Det svier.
Han er en tudeprins.
Jeg bliver såret ligesom alle andre.
Smertereceptorer skelner ikke.
-Receptorer? -Vidste du det?
Smertereceptorer skelner ikke mellem fysisk og følelsesmæssig smerte.
Uanset om man bliver skåret af glas eller følelsesmæssigt såret,
reagerer de ens.
Virkelig?
Jeg er færdig.
Jeg siger det bare.
Jeg smutter.
Hey.
Vil du have ramyeon?
Glo ikke på mig.
Ja!
Har hun øjne i nakken?
Det smager godt. Nudlerne er al dente.
-Perfekt smag. -Ja.
At lave ramyeon er en videnskab.
Jeg havde ikke prøvet,
men kender jeg opskriften, kan jeg lave alt.
Det minder mig om fortiden.
Vi spiste det ofte på mit kollegium nær skolen.
Kan du huske det?
Dengang
kastede du din ramyeon op efter at have undersøgt lig.
Det gjorde jeg aldrig.
Jo. Du så så bleg ud. Det var dig, der lignede et lig.
Hvad taler du om?
Jeg var et lovende talent fra starten.
Ja, et lovende talent.
Ingen læste så godt som dig.
Hvorfor er du her?
Vi var færdige med at spise.
-Her. -Tak.
-Tak for mad. -Tag den her også.
Hvad er denne spændende sorte taske?
Er det tteokbokki?
Tag dem efter symptomerne.
Sikke en skuffelse.
Jeg behøver dem ikke.
Jeg skal arbejde. Kyllingegrød i morgen.
-Hvem siger, vi spiser sammen? -Hej.
Hej, jeg er på vej nu. Okay.
Den idiot købte så meget. Det er så tungt.
Stands!
Hvad er problemet? Hvad sker der lige?
Den mælk! Stjal du den fra mit køleskab?
-Det gjorde du. -Ja.
Det gjorde jeg vel. Hvorfor?
Sæt den forsigtigt ned.
-Hvad? -Nej, vent.
Giv den til mig.
Det er bare mælk. Vær ikke nærig…
Ikke bare mælk!
Mit liv afhænger af den.
Hvorfor afhænger så mange ting på dit kontor af noget?
Du sagde, vores firmas succes afhænger af det træ… Hold da op!
Hvad nu?
Vores firma.
-Hvad? -Vores firma visner hen.
Vi har ikke åbent…
Goddag.
Det er det her.
Kan du redde mit træ?
Det her træ?
Ja.
Okay.
Jeg troede, det hastede.
Du lød så desperat.
Det begyndte pludselig at visne hen, så jeg troede, det hastede.
Du taler nok ikke til det ofte.
Tale til det?
Vi hører dem måske ikke, men planter kan tale.
Fortælle, om de er trætte eller sultne.
Det her siger, det er for vådt.
Dette vil forhindre det i at bære frugt.
Kan det bære frugt?
-Kan det også blomstre? -Selvfølgelig.
Vores ven her får travlt i år.
Så…
Hvordan lytter jeg til mit træ?
Så jeg grillede den tørrede sej.
Jeg kan bedre lide kød end fisk. Jeg ville så gerne spise svinebryst.
Er du færdig?
Du så så glad ud før.
Hvad?
Du smilede så smukt.
Det var, som om du var dig selv igen.
Hvordan plejer jeg at være?
Du er lysere end solen.
Lys, positiv og fuld af energi.
Åbn den.
Hvad er det?
Kan du huske den madskole, jeg nævnte sidst?
Jeg fik dem fra et studiebureau.
Hvis du gør det her,
må du gøre det ordentligt, så du ikke fejler.
Der er en ting til derinde.
-Er det… -Ja.
Den forlovelsesring,
som du efterlod.
Ligesom du er begyndt at drømme igen,
lad os også starte igen.
Jeg vil fortsat støtte dig.
Vi skal være sammen.
Gode reflekser.
Sådan er vi tidligere atleter.
Er den her til mig?
SSING-SSINGBAR
Man burde altid dele denne is.
Enig.
Der er ingen stjerner eller måne.
Spurgte du hende om det?
Hvorfor hun valgte ham i det øjeblik?
-Om forleden aften… -Han har friet.
Hvad?
Hyeon-jun friede til mig.
Han må være sindssyg.
Jeg ville være respektfuld.
Han går mig på nerverne.
Hvad laver han? Det er for sent.
Hvad, hvis det ikke er?
Hvad?
Det tænkte jeg, da han friede igen.
"Måske er det ikke for sent."
Han får mig til at huske de gode øjeblikke.
Som en brise gennem hjertet.
Og den lukkede bog er åben igen.
Jeg husker alle de glemte minder.
Den osam bulgogi vi spiste, da vi først mødtes.
Den smagte så godt.
Den slags ting.
Selvom jeg er her?
Ja.
Selvom du…
…kender mine følelser?
Ja.
Var det derfor, du kørte på hospitalet med ham?
Ja, det var instinkt.
Normalt
bliver man sårbar og ærlig, når man er syg.
Jeg ville vel ubevidst læne mig op ad ham.
Kan du ikke læne dig op ad mig?
For mig
er du stadig
en femårig knægt, der græder på et klatrestativ.
En barndomsven, jeg kan dele is med.
Den succesrige søn af min mors ven.
Du er så ond.
Hvordan kan du…
Du gør det, så jeg ikke kan sige noget.
Jeg siger det. Du tager fejl.
Jeg er bare præget ind i dig.
Vidste du det?
En ælling forveksler
det første, den ser, med sin mor og følger det rundt.
Det er sådan.
Jeg er bare som en andemor for dig.
Drag ikke forhastede konklusioner.
Alt dette er ligegyldigt,
hvis jeg ikke er den rette.
Men…
…sig ikke noget om mine følelser.
Uanset hvor meget jeg kan lide dig,
har du ingen ret til det.
-Seung-hyo… -Mælken er ikke udløbet endnu.
Og jeg er ikke bange for stativet mere.
Så I artiklen?
"De muliggør for os at komme hjem
til vores venner og familie med et smil hver dag."
"Til vores heroiske reddere, der beskytter vores dyrebare dagligdag,
vil jeg igen udtrykke min respekt."
De har endda vores billede.
Godt, at jeg brugte ansigtsmasken.
Send mig linket.
Det vil jeg gerne vise min kone.
Javel.
-Fr. Jung, fed artikel, hva'? -Hvad?
Jeg har ikke læst den endnu.
Hvad? Den handler jo om os.
Han gjorde sig umage. Læs den.
Jeg er ligeglad med den slags.
Tilbage til arbejdet.
Du ser godt ud på billedet.
REDDERE ER SÅ SEJE
SÅ DEJLIGE JEG ER TAKNEMMELIG
MUDDERBANKE-MAN
Jeg sagde, du måtte gå ind. Hvorfor kalde mig ud?
Alle har travlt, jeg ville ikke forstyrre.
Ser jeg ikke travl ud?
Det var ikke sådan ment.
Del det her med de andre.
Det må tjenestemænd ikke tage imod.
Jeg giver jer det som kollega, ikke reporter,
selvom det bare var én dag.
Du er god til at gøre det svært at afvise ting.
Tak skal du have.
Tak for hjælpen med artiklen.
Takket være dig fandt jeg motivationen igen.
Mig? Hvad har jeg gjort?
Ofr ikke alt.
Min far døde, da jeg var ung.
Så jeg ved, hvordan det er.
Hvis min mor ofrede noget for mig,
hadede jeg det mest.
Der kom en ud af sin bil
og dirigerede trafikken for at rydde vejen.
Han lignede en superhelt.
-Det gjorde du bare. -Hvad?
Jeg smutter nu.
Farvel.
JEG ELSKER JER, MUDDERBANKER
-Dan-ho. -Ja?
Brug ikke den T-shirt mere fra nu af.
Hvorfor ikke?
Bare fordi jeg siger det.
Er det den eneste, du har?
Din yndling?
Nej, men den er blød og elastisk.
Jeg køber dig en pænere en, så du ikke bruger den mere.
Hvorfor købe tøj til mig?
Du sagde, vi var kolleger.
Kan kolleger ikke købe tøj til hinanden?
Det handler ikke om det.
Farvel.
-Hvad? -Gå bare.
Jeg skal tage et EKG.
Der er noget galt.
Men…
Den er fikset.
Mange tak.
Men hvorfor gik den i stykker?
Tja…
Den her var derinde.
Du milde.
Vent.
Hvorfor ville den være…
Det var nok skeen, der skabte problemet.
Det kunne have været slemt.
Tak. Hav en god dag.
-Tak. I lige måde. -Mange tak.
-Tak for arbejdet. -Så lidt.
-Hav det godt. -I lige måde.
Gik der noget itu?
Nej, ikke noget.
Hej, Seung-hyo.
Har du haft svært ved at sove?
Nej. Hvorfor?
Du ser bleg ud, og dit lys er tændt om natten.
Jeg skulle arbejde.
Jaså. Stakkels dig.
Tag den bare.
Hallo?
Hej, Myeong-u.
Hvad?
-Myeong-u! -Hr. Choi.
Skal vi stoppe byggeriet? Hvad sker der?
Distriktskontoret fik en klage.
Vent.
Vi fik samtykke fra alle her. Hvorfor ville det ske?
En nabo klagede.
Ret til lys og udsynshindringer.
Latterligt. Jeg havde tjekket det.
Jeg ved det.
Jeg havde talt
med den ansvarlige for at følge reglerne.
De sagde, at nu er der en anden ansvarlig.
Så vi skal starte alt forfra.
Lad os tale med dem, der klagede først.
Det er prioriteten at overtale dem.
Se det lige!
Er det jer, der vil bygge den store bygning her?
Når man taler om solen.
Goddag.
Jeg er direktør for firmaet bag byggeriet.
Må jeg spørge om de gener, det har forårsaget dig?
Der var bare så mange!
Ingen grund til diskussion. Fjern det nu.
Du gav dit samtykke sidste gang.
Til at bygge et hus på jorden,
ikke helt op i himlen!
Som ældre har man brug for sollys,
men huset vil forkorte mit liv!
Jeg får kun lidt sol.
Halvdelen af himlen er dækket nu.
Det er ikke alt.
Jorden er skrånet.
Og blomsterne er visnet med larmen.
Fint. Jeg kan godt forstå alt dette.
Men fik vi pludselig grundvandet til at løbe?
Det er for meget, ikke?
Og så for at vise os det
lavede han kvistgang. Så sjovt.
Ja, virkelig sjovt.
-Den bevægede sig! -Ja!
I to må gå.
-Undskyld. -Beklager.
Det var hans plan fra starten.
Han stillede os altid en masse spørgsmål.
Han så meget nøje på tingene.
Han vil have penge.
Han gav sit samtykke og har nu ændret mening.
Hvad gør vi nu?
Havde vi ikke projektsamarbejdsaftalen i forvejen?
Ja, for at forberede os til sådan noget.
Selvom der kommer en civil retssag, kan den afvises.
Hvorfor tænkte jeg ikke på det?
Ikke? Hvem fik den?
-Det var mig. -Hent den.
Lad os vise dem vigtigheden af et underskrevet dokument.
Hent den nu!
-Kommer straks. -Okay.
Det må være nok.
DEN NYSGERRIGE KANG DAN-HO VORES TIDS HELTE
Hop bare ind i skærmen.
Hvorfor dukker du hele tiden op bag mig?
Det giver problemer.
-Jeg anmelder dig for chikane. -Jeg anmelder dig også.
En journalist, der skriver med personlig bias.
Hvornår gjorde jeg det?
Ville du pludselig skrive om dine oplevelser
på grund af
den redder, du kender?
-Altså… -Jeg vidste det.
Jeg kunne mærke ømheden i dine ord.
Og jeg havde ret.
Det skyldtes din kærlighed til personen.
Sådan er det ikke.
Er der personlig bias i artiklen,
er det af respekt og ærefrygt.
-Okay? -Ja?
Virkelig? Jeg forstår.
Men hun er meget sød.
Pøj, pøj!
At rose nogens udseende er også subjektivt.
Og sig ikke pøj, pøj!
Pøj, pøj, Dan-ho.
Lad være med at smuglytte.
Jeg kan høre jer.
-Hold op. -Hvordan ser hun ud?
"Jeg kunne fornemme heltemodet i reddernes ånd."
"Og jeg tænkte over det."
"Havde The Avengers reddere,
ville de så ikke have besejret Thanos lettere?"
God artikel.
Hey.
Den er ikke bare god.
Den er et mesterværk, der vil gå over i historien.
Man kan mærke ægtheden af en, der har oplevet ting på egen hånd.
Han arbejdede så hårdt den dag.
Med de små hænder, der kun har rørt ved tastaturer,
ville han gøre alt for at hjælpe.
Jeg tror, han bare er sådan.
Han foregår med et godt eksempel.
Det var nok derfor, han var Mudderbanke-Man.
Du faldt pladask for Mudderbanke-Man.
Du står i mudder til knæene. Det bliver svært at komme væk.
Hvad?
Vidste du, at du har talt om ham i en halv time nu?
Hey, det er, fordi…
Hey, du!
Det var bare en god artikel.
Jeg roser hans professionalisme.
Hvor er det sjovt.
Normalt ser folk godt ud, når de er gode til deres job.
Selv Seung-hyo ser okay ud, mens han tegner.
Hvad taler du om?
Seung-hyo? Vær ikke latterlig.
Hey.
Har han sagt noget for nylig?
Jeg har ikke set ham i et stykke tid.
Virkelig?
Ja, nemlig.
Ja.
Ja, jeg forstår.
-Hvad sagde tjenestemanden? -Det forventede.
De må stoppe tingene, når de får en klage.
Vi bør nå frem til et forlig.
Skal jeg møde ham igen?
Vi finder bare en fornuftig pris.
Nej.
Andre vil prøve på at udnytte os, hvis vi giver efter.
Vi kan ikke skabe dårlig præcedens.
Kom ind.
Hej.
Har du aftalen med?
Tja…
Beklager, hr. Choi.
Aftalen
er forsvundet.
-Hvad? -Hvad?
Hvor blev den af?
Ingen anelse.
Jeg lagde den et sikkert sted.
Jeg tjekkede reolen, skrivebordet og bagagerummet.
Jeg kan bare ikke finde den.
Tager du pis på mig? Er det dit bedste?
-Undskyld. -Det er ikke nok!
En undskyldning retter ikke det her.
-Myeong-u, vent. -Altså…
Fald nu til ro.
-Hyeong-chan. -Ja?
Forstår du alvoren af din fejl?
Jeg har forårsaget stor skade på firmaet.
Det kan du tro.
Udsættelse af byggeriet vil presse tidsplanen
og øge omkostningerne.
Men ved du, hvad der er endnu vigtigere?
Nej.
Gå, og tænk over det.
Kom tilbage med svaret.
Javel.
Jeg beklager.
Hvad er svaret? Det ved jeg heller ikke.
Det driver mig til vanvid.
Tabte du penge på jorden?
-Hvorfor har du bøjet hoved? -Hej, tante Mi-suk.
Har du spist middag?
Er du ikke sur på mig, fordi jeg har snydt dig?
Jeg forstår heller ikke mig selv.
Men jeg kan se, at der er noget galt med dig.
Vidste du det?
Jeg opdrog dig selv.
Du er som mit barn.
Tante Mi-suk,
undskyld, jeg ikke fortalte dig om Seok-ryu.
Det var ikke din skyld.
Jeg skulle ikke have bebrejdet dig.
Men sagen er…
…Seok-ryu mener det virkelig.
Du gav mig en chance. Kan du ikke også give hende en?
Spis nu.
Går du, fordi du ikke vil høre det?
Der er et møde i nabolaget. Jeg får en bøde.
En bøde?
Hvor meget?
Hvor meget vil det koste at sidde ved et bord med dig?
Hvor vover du at prale med dine penge?
-Spis bare. -Okay.
-Jeg vidste ikke, du var her. -I lige måde.
Hvor er mor?
-Hun tog til et møde. -Okay.
Spis nu.
Hvorfor undgå mig?
Det gør jeg ej.
Jeg ville drikke noget, men jeg havde glemt det.
DAEHAN MÆLK
Choisseung.
Ja?
Smid den mælk ud.
Hvad?
Jeg svarer dig nu.
For mig
kan du ikke være mere end en ven.
Er det alt?
Ja. Beklager.
Kan du ikke genoverveje det?
Nej.
Det bliver akavet i et par dage, men det går over.
Sådan noget vil ikke ødelægge vores venskab.
Spis, og læg opvasken i vasken, inden du går.
Venskab?
Det findes ikke mere.
Hyeon-jun,
kan du huske, da jeg blev syg?
To tredjedele af min mavesæk
blev fjernet, og jeg tabte ti kilo efter kemoen.
Kemoterapi…
Det er vist hårdt.
Det er okay.
Jeg klarede operationen godt.
Jeg er Bae Seok-ryu. Jeg klarer det her.
Bare rolig.
Når jeg kommer mig,
skal vi så til Salar de Uyuni?
-Uyuni? -Ja.
Nej, vent.
Skal vi til Peru og besøge Machu Picchu?
Machu Picchu.
-Peru. -Hvor vil du hen?
-Vi kan besøge begge. -Begge?
Lyder godt.
-Jeg skal tilbage på arbejde. -Allerede?
Jeg har det bedre nu, så jeg må arbejde.
Er det ikke for meget?
Jeg kan ikke være sådan for evigt.
Jeg var syg. Og?
Jeg kan overvinde alt.
Seok-ryu, du er utrolig.
Det tænkte jeg, da jeg så dig.
Du er stærkere og mere modstandsdygtig, end jeg troede.
Jeg respekterer dig.
Og jeg elsker dig.
Seok-ryu.
Raymond inviterede os til sit sommerhus i Palm Springs.
Dig og mig.
Jeg vil blive hjemme.
Vær ikke sådan. Kom så.
Vi har ikke rejst længe.
Det er kun hospitalet, hjem og arbejde.
Jeg har ikke lyst.
Lægen sagde, at sol ville hjælpe mod depression.
Har du været til terapi?
Har du taget medicin?
Ja.
Okay.
Så får du det bedre.
Jeg siger, vi ikke kommer.
At vi har travlt med brylluppet.
Har I forresten hørt det?
Grunden til at hun tog en pause fra arbejdet for tre år siden.
Det? Det var ret stort.
Hun har mavekræft.
Virkelig?
Ja, tænk,
hun tog tilbage på kontoret efter at have arbejdet sig ihjel.
Jeg ved ikke, om det er skørt eller skørt.
Sikke en loyal hund.
Præcis.
Den pige kan ikke passe på sig selv.
Stakkels pige.
Hvad laver du?
Seok-ryu?
Hvordan kan du ikke stole på mig?
Hvorfor tog du ikke telefonen?
Det var dig, der forsvandt.
Alligevel…
Behøvede du dukke op sådan?
Hvad?
Er du flov over mig?
-Skammer du dig? -Det er ikke det.
Alle mine kolleger var der.
Som min forlovede skulle du se det fra min side.
Er jeg virkelig din forlovede?
-Hvad? -Din forlovede er syg.
Hun går igennem en svær tid. Men du ville feste?
Du er ligeglad med mig.
Ville du more dig med andre til den fest?
Ja.
Det ville jeg.
Lad mig trække vejret!
Da du blev syg,
opgav jeg alt.
Jeg tog orlov og passede dig.
Jeg satte golf, rejser, venner og mit liv i bero.
Jeg troede, det ville gå, hvis jeg holdt ud.
Fordi du er stærk. Du slår det!
Vi…
Fordi vi overvinder det sammen.
Men pludselig, hvad?
Den skide depression…
"Den skide depression"?
Var det det, du tænkte?
Du sagde, du forstod.
Hvordan kan jeg det?
Hvordan kan jeg forstå dig?
Du er færdig med behandlingen, men du er ikke dig selv.
Du er ikke den, jeg kender. Hvordan kan jeg acceptere det?
Tag dig nu sammen.
Hvor længe vil du kæmpe mod den depression?
Trækker du mig med dig til bunden,
vil du så stoppe?
Seok-ryu.
Det, jeg lige sagde…
Jeg er allerede på bunden.
Hyeon-jun.
Jeg har lige set vores bund.
Ringen er for stor.
-Den passede perfekt dengang. -Du har jo tabt dig.
Lad os tage tilbage til USA og ændre størrelsen.
Vi kan fikse ringen,
men ikke vores forhold.
Seok-ryu.
Jeg beklager virkelig det,
der skete dengang.
Det var hårdt for mig.
-Jeg var træt og ude af mig selv. -Beklag ikke.
Du gjorde dit bedste.
Det ved jeg udmærket.
Det er bare for meget for mig.
Du ved,
jeg vil frygte en tilbagevenden næste år
og året efter.
Selvom jeg forbliver i remission i fem år,
vil jeg ikke være helt fri.
Jeg vil altid være ved dødens dør.
Jeg vil være lidt ængstelig og ked af det.
Sådan bliver mit liv.
Derfor
skal jeg ikke elske mere.
Den mavesæk, jeg har tilbage,
kan knap nok fordøje min drøm.
Endoskopien viste noget betændelse, hvor operationen var.
Det er højst sandsynligt bare betændelse,
men vi har foretaget en biopsi.
Resultatet kommer om et par dage.
Godt gået.
Det var det rigtige at gøre.
Det er rigtigt.
Hvad er det?
Er maden ikke god?
Det er ikke det.
Jeg har ingen appetit.
Du bør spise alligevel.
Balanceret vækst og udvikling er et barns ansvar.
Børn har for meget ansvar.
Jeg skal spise den her gulerod.
Jeg skal børste tænder.
Jeg skal tidligt i seng.
YEON-DUS BARNEPIGE
Hallo?
Er du okay?
Ja da, dit helbred er vigtigere.
Tag på hospitalet. Giv mig besked, når du får resultatet.
Okay.
Hvad var det?
Barnepigen faldt i badeværelset og skadede ryggen.
Du hænger ud med mig i dag.
Du sagde, du havde et vigtigt interview.
Intet er vigtigere for mig end dig.
Nej, gå bare.
Jeg har en ven, jeg kan lege med.
Hvem?
Vil du hænge ud med mig?
Ja.
Det vil jeg gerne! Jeg er så glad! Men…
Hvad skal jeg gøre?
Jeg har noget vigtigt at lave i dag.
Jeg var på vej ud.
Jeg beklager.
Det var en urimelig anmodning.
Yeon-du, vi hænger ud med fr. Jung næste gang.
Vent!
Jeg har en god idé.
Mo-eum ringede.
Bare rolig. Vi passer hende.
-Hej, Yeon-du. -Tak.
Sæt dig mellem dem.
Hvor er du sød.
Jeg kunne ikke komme tomhændet. Værsgo.
Det behøvede du ikke købe.
Men hvad er det?
Et kosttilskud. Det hjælper med at styre blodsukkeret.
Du milde.
Mit blodsukker stiger, når jeg har spist. Det er den perfekte gave.
Tusind tak.
Kan vi alle tage det?
Ja, selvfølgelig.
Tak.
Det er skamløst af mig,
men pas godt på Yeon-du.
Bare rolig.
Jeg kommer senere.
Hav en god dag.
Kør forsigtigt, og snubl ikke igen.
-Okay. -Hold da op.
Hav en god dag.
-Saksen. -Okay.
Må jeg drikke to?
Drik bare én.
Jae-suk, hvem var det?
-Vores nabo. -Din kunde?
Det var han.
-Vil du have en? -Nej tak.
Hvorfor ikke?
Hvad hedder du?
Kang Yeon-du.
Jeg er født i foråret.
Mit navn betyder "at leve med vitalitet",
som den livlige farve på de blade, der dukker op efter vinteren.
Sikke et godt navn.
Du er smart og klog, ikke?
Hendes far er journalist, så hun er også klog.
Derfor sagde du, han var fredet.
Ja.
Yeon-du.
Lad os more os i dag.
Vi kan ikke være de eneste, der nyder noget.
Ikke?
Her.
Tante fik det her i gave.
Du ligner mere en bedstemor.
-Hvad? -Hold da op.
Bedstemor?
Folk tror, jeg er i starten af 40'erne.
Jeg ved det ikke.
Man siger, børns øjne er de mest ærlige.
Hun kunne blive journalist som sin far.
Hun er hudløst ærlig.
Jeg burde øge mit kollagenindtag.
Men tag det her.
Tak skal du have.
-Må børn spise rød ginseng? -Selvfølgelig.
Den har gode ingredienser.
Hvad hedder det igen?
Safran.
Du indtager så meget medicin og ved det stadig ikke?
Hvad?
Det er ikke safran. Er det ikke saponin?
Jo, det er.
Jeg troede også, det var saponin.
-Saponin… -Jeg…
Det var det, jeg sagde.
Ja, klart.
Du sagde, det var safran.
Jeg udtalte det forkert.
-Hey. -Laver du sjov?
Derfor hørte du forkert.
Det er løgn.
Den store Seo Hye-suk falder fra tronen.
Det er safran. Lyder som navnet på et vaskemiddel.
Jeg ved, det er saponin.
Saponin!
-Saponin! -Ja?
Safran er et krydderi. Meget dyrt.
-Hvor sjovt! -Ja, ikke?
Hvad skal jeg skrive for at fange folk?
"Ønsker du muskler som en bodybuilder?
Jeg har udvalgt denne vare efter nøje overvejelser.
Dette tilbud er den lavest mulige pris."
Hvor er ernæringsoplysningerne?
Hvad fanden.
Hvor er det fra?
Sagde du ikke, du ikke ville komme i dag?
Forsøger du at sælge dette falske produkt til folk?
Hvad?
Jeg blev tilbudt at promovere det,
men jeg har ikke lagt det op.
Jeg tog bare billeder.
-Ud med dig. -Okay.
Nej.
Forlad mit fitnesscenter.
Din slags kan ikke være trænere.
Undskyld mig?
Du har ingen substans. Bekymrer dig kun om udseende.
Du gør aldrig noget færdigt.
Du håber bare på held.
Dit liv er fuld af intet andet end varm luft.
Er det ikke lidt hårdt?
Tager jeg fejl?
Du burde ønske at hjælpe
og tage ansvar for nogens helbred.
Men du slækker på dit primære job og tænker kun på nemme penge.
-Hr. Go. -Hvad?
Det er på grund af idioter som dig,
at de andre ser ned på vores arbejde.
Sådan noget pis.
Okay, jeg siger op.
Præk i dit lille fitnesscenter.
Din lille skid!
Hey, Dong-jin!
Kom ind.
OPSIGELSESBREV
Er det dit svar?
Nej.
Jeg har ikke fundet svaret.
Det er den eneste måde at tage ansvar på.
-Hvad? -Hr. Yoon.
Ej, hvor er det varmt.
-Hey! -Du godeste.
-Kan du ikke opføre dig normalt? -Jeg ville gøre noget nyt og cool.
Det var slet ikke cool.
Du kunne have udløst sprinklerne.
-Vi har ordnet Buryeong-dong. -Hvad?
-Hvordan? -Vi har lavet en aftale med den gamle.
Vi udskifter hans vandrør.
Din stivstikker af en chef ville gerne gøre det.
Nej, det er latterligt.
Det var ikke vores skyld.
Du har ret.
Jeg går ikke på kompromis med virkeligheden.
Men det er svaret.
Og du er en værdifuld del af Atelier In.
Du er vigtigere for os end firmaets overskud og tab.
Hr. Choi.
Så
sørg for, at du lærer af denne fejl.
Mens du begår fejl, møder hindringer og får skældud her,
så bliv ved med at lede efter dit svar.
Javel. Jeg vil arbejde hårdt.
-Sæt dig ned. -Javel.
Du er den bedste.
Du er så sej også i dag.
Det må jeg sige!
Han gør alle de fede ting selv.
Tror I, Seung-hyo blev født som et geni?
Slet ikke.
Han lavede så mange fejl.
Han taler om sine erfaringer lige nu.
Hvorfor finder du på det?
Er det ikke overbevisende?
Du godeste.
Gjorde kunden det svært for dig?
Sig det ikke engang.
Han udspurgte mig hele døgnet i tre dage.
-Jøsses! -Ikke Seung-hyo?
-Hvad? -Mig?
Ja.
Det skulle jeg lige fortælle dig.
Du har poser under øjnene.
Dine kinder er røde, og du ser febril ud.
Lad mig være.
Hvad sker der?
Er du syg?
Om jeg er syg?
Jeg har det helt fint. Hvad mener du?
Jeg er ikke syg.
Du er så underlig.
-Hr. Choi! -Hey!
Hvad er der galt? Er du okay?
Hvad? Ja.
Mor!
Mor, bliv!
Hej, hvorfor græder du?
Er du stadig en baby?
Det er jeg ikke.
Din mor skal på arbejde. Kun en baby ville græde sådan.
Jeg græder ikke.
Det er de ddakjier, jeg vandt i går.
Du får dem allesammen.
Når vi leger "Rødt lys stop" i morgen,
vælger jeg dig.
Det gør jeg ikke for alle.
-Forstået? -Det er ikke godt.
Så køber jeg en Pikachu-formet svinekotelet til dig.
Har du penge?
Vi spiser tteokbokki.
Hos min far.
Kom.
Mor.
Seok-ryu.
Du er her.
Jeg er så glad.
Velkommen tilbage.
Goddag.
Hej.
Det var uventet i dag. Jeg beklager.
Var det hårdt at passe Yeon-du?
Slet ikke.
Efter at have håndteret voksne, ækle børn
var det behageligt at passe et lille barn.
-Lad hende bare være her af og til. -Tak for det.
Selvfølgelig.
Hvor er Yeon-du nu?
Fr. Jung?
Ti stille.
Hun sover.
Jeg er nødt til at tage hende med hjem.
Gør det senere.
-Lad mig være lidt mere hos hende. -Okay.
Uanset hvor meget jeg ser på hende, vil jeg altid se lidt mere.
Hvordan kan hun være så smuk?
Øjnene er smukke.
Næsen er smuk.
Alt ved hende er smukt.
Ja. Selvom hun er min datter, forbløffer hun mig hver gang.
Gid Yeon-du også var min datter.
Ja…
-Hvad? -Det var ikke sådan ment.
Jeg mente bare, at hun er så smuk.
Ja. Jeg har ikke misforstået det.
Okay.
Hvor sød. Du ligner fuldstændig dig selv.
Undskyld mig?
Hvad?
Hvad sagde jeg lige?
At jeg var sød.
Alle dyr og mennesker er søde, når de er små.
Javel.
Dette må være hr. Choi.
Dette må være din naboven.
I tre har må være tætte.
Ja.
De to var først venner.
Jeg lærte dem at kende, da jeg flyttede hertil.
Besøger I også hinanden ofte?
Ja, selvfølgelig.
Det minder mig om.
Bortset fra Seung-hyo er du den første mand på mit værelse.
Mand?
Du milde.
Hvorfor sagde jeg det?
Altså… Det er faktisk ikke første gang.
En tekniker fiksede klimaanlægget, da det gik i stykker.
Han var mand.
Alle mine nevøer er også drenge. Jeg har nok overset dem.
-Jeg forstår. -Ja.
Mo-eum, der er mad!
Dan-ho, bliv til aftensmad!
-Vil du spise med? -Aftensmad?
Min mor laver god mad.
Aftensmad lyder godt.
-Skal jeg vække Yeon-du først? -Ja da.
Væk hende.
Yeon-du, vågn op.
Åbn øjnene.
Vær sød.
Du spurgte, hvorfor jeg altid er der i dine pinlige øjeblikke.
Hvorfor er du altid der, når jeg er syg?
Er du vågen?
Er du okay?
Hvorfor er du her?
-Hvorfor komme til mit værelse? -Altså…
Hr. Yoon sagde, du havde det dårligt.
Han ringede og sagde, at du næsten besvimede, før du tog hjem.
Jeg ringede på døren.
Ingen åbnede den.
Du kunne have ringet til mig.
Hvorfor lide alene?
Jeg ringer ikke mere.
Selvom der sker noget,
uanset grunden,
sker det ikke igen.
Så gå bare.
Som du vil.
Selvom du bryder bånd med mig, spis først.
Er der mad i køleskabet? Jeg tjekker.
Hvad spiser folk i det her hus?
Seriøst?
JEONGHEON UNIVERSITETSHOSPITAL
Hvad er det?
DIAGNOSE
24. JUNI 2021 PARTIEL GASTREKTOMI GRUNDET MAVEKRÆFT
INDLAGT MED MAVESMERTER AMBULANT OPERATION
BAE SEOK-RYU
Køleskabet var helt tomt.
Jeg smutter hjem og henter…
Hvad er det her?
Det er en fejl, ikke?
Hvorfor er dit navn her?
Jeg burde være taget hjem først.
Men jeg gik direkte op.
Vent, hvad i alverden er det her?
Ved du det ikke? Det er en diagnose.
Jeg havde brug for den.
Jeg burde have taget den med den dag.
Var det derfor?
At du kom tilbage?
Derfor ville jeg ikke fortælle dig det.
Jeg er ligeglad.
Jeg fortæller det aldrig til dig, om så alle andre hørte det.
Er du syg?
Jeg var syg.
-Hvad med nu? -Jeg er okay.
Du…
Hvorfor sagde du ikke det til mig?
På grund af det her.
-Jeg frygtede, du ville tage det sådan. -Hey…
Betød jeg så lidt for dig?
Betød jeg så lidt for dig som ven?
Du er syg. Jeg ville ikke gøre det værre.
Hvil dig.
Jeg beder Mo-eum om at købe grød til dig.
Hvil dig!
Jeg skal hjem.
Lad os snakke.
Vi snakker senere.
Hvordan kan jeg vente?
Du…
Hvordan kunne du gøre det?
Seok-ryu.
Hvor meget længere ville du vente?
Hvor længe ville du skjule det?
Seung-hyo.
Det giver ingen mening!
Hvordan kunne du gå igennem det uden at fortælle det til nogen?
En operation for mavekræft er alvorlig. Hvorfor sagde du ikke noget?
Hvem har kræft?
Jeg hørte det udenfor. Mavekræft?
Hvem har kræft?
Er det dig?
Er det virkelig dig?
Ærlig talt ville jeg ringe til Seung-hyo som den første.
Ligesom når jeg faldt og skrabede knæet,
skulle min mor holde mig, mens jeg græd.
I så fald ville kræften så ikke virke som noget alvorligt?
Kunne jeg bare rejse mig igen?
Jeg mener det,
jeg vil leve.
DARKNESS IN LIFE
LIGHT OF LIFE
LOVE NEXT DOOR
Jeg skulle have løbet til Seok-ryu dengang.
Hun sendte alle de signaler i mørket,
og jeg missede dem.
Mor!
Er ens barn sygt,
tager en forælder til månen for det.
Du sagde, man måtte græde.
Jeg holder også på hemmeligheden.
Du sårer dem, der elsker dig.
Du ved ingenting!
Du ved ikke, hvordan jeg har det!
Når tingene er hårde, støtter man sig til de tætteste.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard