LOVE NEXT DOOR
Hvad er dette?
Hye-suks ting må være kommet i min taske.
Hvad er det her? Det hele står på engelsk.
Bærer hun rundt på det for at vise, hun kan læse det?
Hun er sådan en skid.
"The…"
Hvor var Seok-ryus gamle elektroniske ordbog?
Hun har så meget medicin.
Er det vitaminer? Hvad er de her?
Pokkers. De står også på engelsk.
HYE-SUK
Din skid. Når man taler om solen.
Hej, Hye-suk.
Hvad? Er Seung-hyo syg?
Tusind tak.
Han er syg.
Hvordan kan jeg lave ham grød? Jeg har aldrig prøvet.
God beslutning. Han bliver altid syg omkring den her tid.
-Virkelig? -Ja.
Altid om sommeren, ikke vinteren.
Han fik 40 grader i feber engang.
Geun-sik og jeg bar ham til din mands hospital.
Jeg var ved at glemme det.
Du glemte et magasin på engelsk i min taske.
Et magasin?
Aldrig.
Du tog det nok.
Hvorfor ville jeg det? Det er ubrugeligt.
-Lad os snakke. -Vi snakker senere.
Seok-ryu er vist indenfor.
-Er Seok-ryu her? -Ja.
Hvor længe ville du skjule det?
Seung-hyo.
Det giver ingen mening!
Hvordan kunne du gå igennem det uden at fortælle det til nogen?
En operation for mavekræft er alvorlig. Hvorfor sagde du ikke noget?
Hvem har kræft?
Jeg hørte det udenfor.
Mavekræft?
Hvem har kræft?
Er det dig?
Er det virkelig dig?
Seok-ryu, vi tager på hospitalet.
-Ring til din mand. -Okay.
Sig, vi kommer nu, okay?
-Ja. -Mor, jeg er okay.
Jeg behøver ikke.
Hvad mener du? Hvorfor ikke?
Seung-hyo, hent bilen. Vi må på hospitalet nu.
Nej, mor. Jeg har det fint.
Jeg er jo blevet opereret.
Hvad taler du om? Hvornår?
For tre år siden.
Tre år siden? Men du var i USA.
Det er løgn.
Hvordan kender jeg ikke til det?
Er det sandt?
Virkelig?
Jeg beklager virkelig, mor.
Seung-hyo, vidste du det?
Løj I begge for mig den her gang?
Nej, jeg vidste det ikke. Først nu.
-Mor! -Mi-suk!
Er du okay?
-Mi-suk. -Mor!
-Hvor skal du hen, Mi-suk? -Mor!
-Mi-suk!
Seung-hyo.
Mor! Hør på mig!
Jeg kan forklare alt.
Okay? Mor, vær sød!
-Lad være. -Skat.
-Hvad? -Skat, hun har kræft.
Hvad taler du om?
Hvad sagde din mor?
Hun har mavekræft.
Hun blev opereret uden at sige det.
Det er latterligt.
Seok-ryu.
Det er vel ikke sandt?
Det er… Nej. Det er løgn.
Hvad i alverden siger du?
Seok-ryu. Det er en spøg, ikke?
Hvorfor joke med noget så alvorligt?
Mor!
Er det derfor, du ikke ville på badeanstalten?
Mor, det her…
Det forsvinder.
De sagde, man næsten ikke vil kunne se det.
Hvad er disse piller?
Hvorfor så mange?
-Er du da syg? -Nej, mor.
Jeg er slet ikke syg nu.
Hvorfor har du så så mange?
Det er bare levertilskud, probiotika og vitaminer.
Udelad ikke noget, og fortæl mig sandheden.
Hvad skete der med dig?
For tre år siden
fik jeg et sundhedstjek i USA.
Jeg havde mavekræft.
Jeg blev opereret. Det viste sig at være stadie 2.
Jeg fik forebyggende kemoterapi.
Men jeg overvandt det. Jeg har det helt fint nu.
Er det derfor, forlovelsen blev aflyst? Fordi du var syg?
-Jeg dræber det svin! -Nej, sådan var det ikke.
Han blev ved min side.
Han tog orlov og passede mig.
Og…
Han skulle ikke lide mere.
-Så jeg aflyste det. -Er dine forældre en joke for dig?
Hvordan…
Hvordan kunne du skjule sådan noget fra os?
Det prøvede jeg ikke på.
Jeg ville få behandling i USA.
-I ville bare bekymre jer. -Hvad så, hvis det var i USA?
Er ens barn sygt,
tager en forælder til månen for det.
Hvor vover du at foregive, at du gjorde det for vores skyld?
Mor.
Hør.
Du var engang en del af mig.
Mens du lå i min mave, spiste du den mad, jeg spiste.
Du drak det vand, jeg drak.
Jeg udholdt 20 timers veer før et akut kejsersnit.
Men du sagde ikke, du var syg?
Hvorfor måtte jeg ikke vide det?
Jeg beklager, mor.
Far, jeg beklager.
Du burde have fortalt os det.
Hvad der skete.
Uanset hvor ubrugelige vi er som dine forældre…
Vi burde have vidst det.
Hun tror, hun er bedre end os.
Nej, sig ikke det.
Jeg kunne bare ikke klare at fortælle jer det.
Jeg ville sige det, efter jeg fik det bedre.
Det er, hvad der skete.
Jeg tog fejl, mor. Jeg beklager.
Du milde.
Mor.
Seok-ryu.
Er du virkelig okay nu?
Der er ingen problemer?
Ja, jeg er sund nu. Jeg har det fint.
Tag det roligt.
Okay.
Så gør jeg det.
Det gør jeg.
Mor, drik noget vand.
Choisseung ville hente noget mad til mig…
Tal med ham senere!
Folk vil tale, hvis de ser dig her.
Mor.
Skammer du dig over mig?
Ja. Jeg vil ikke se på dig.
Du sover hele dagen og fjoller rundt som en idiot.
Tænkte du aldrig på,
at jeg havde et søvnunderskud?
Eller hvor lidt sjov jeg må have haft, når jeg fjoller sådan rundt?
Alle har det svært. Du er ikke noget særligt.
Prøv at få dine egne børn.
Se, om du kan behandle dit barn sådan.
Tager du hans parti igen?
Er at være syg så stort?
Hvorfor min Seok-ryu?
Hvorfor skulle hun få kræft?
Hvorfor skulle hun blive syg?
Om nogen skulle det have været mig.
Hun har kun arbejdet hårdt. Hun gjorde intet galt.
Det stakkels barn.
Du milde.
Du milde…
Nej, min stakkels pige.
Seok-ryu.
Hvad skal jeg gøre? Min stakkels pige.
Seung-hyo.
Hvad er det?
Det er grød.
Du så skidt ud, så jeg bad Mi-suk om at lave det.
Jeg kan ikke tro, hvad der skete.
Kom du ind på mit værelse før?
Ja.
Bare sæt det her. Jeg spiser det senere.
Jeg varmede den. Før den køler…
Okay.
Hvil dig.
Vidste du det virkelig ikke?
Du tog på forretningsrejse til USA for tre år siden.
Så du ikke hende?
Jeg er tæt på kirken. Så næsten der.
Hvad er det her?
MO-EUM
-Hej. -Hej, Seung-hyo.
-Jeg hørte, du er i USA. -Hvordan ved du det?
Tante Mi-suk sagde det.
Dejligt.
Kan du besøge Seok-ryu, mens du er der?
Jeg har ikke kunnet få fat i hende.
Tror du, jeg har tid at spilde?
Vær ikke sådan. Besøg hende.
I to er i den samme verden nu.
Det tager seks timer at flyve fra New York til Californien.
Okay. Det er praktisk talt et andet land.
De er vel forskellige verdener.
Forstået? Godt. Farvel.
Jeg skulle
have løbet til Seok-ryu dengang.
Fortalt, hun så tynd ud,
og at hun så træt ud.
Jeg burde have spurgt, om hun var okay.
MØDERUM
Kan du vise skærmen bagved?
Tag et kig på disse dokumenter.
Lav nye plantegninger for at forhindre konstruktionsfejl.
-Okay. -Desuden…
BAE SEOK-RYU
Er CAD til landskabspleje begyndt?
Ja.
ER DU I USA? HVORFOR RINGEDE DU IKKE?
Send mængdefortegnelsen, når arbejdsdesignet er færdigt.
-Er der problemer med tidsplanen? -Nej.
Choi Seung-hyo er en sand kaptajn.
Forstår I det? I livets hav farer vi ikke vild med ham!
Han viser os vejen.
Dette er takket være ham. Ved I det?
-Du er fuld. -Hov.
Hvad er det? Hvem ringer så sent?
SEOK-RYU DU MÅ HAVE HAFT TRAVLT
Det er ingenting.
Du kan lide tørret sej.
SEOK-RYU
TILLYKKE MED FØDSELSDAGEN, CHOISSEUNG
TAK
Men jeg var en kujon,
og mens jeg var væk,
var hun syg.
Uden nogen vidste det
og alene i lang tid.
Da jeg var såret,
var Seok-ryu den eneste,
som trak mig ud af min hule.
Men…
Hun sendte alle de signaler i mørket,
og jeg missede dem.
EPISODE 10 BEAR IN THE CAVE
Hvad laver du?
Hej.
Laver du grød?
Ja.
Tag dem her.
Hvorfor frøs du dem?
Hun bliver oprevet, hvis hun ser, vores øjne er hævet.
Ja.
Hvad laver I?
Skat, grøden.
-Den koger over. -Du milde.
Al den skønne grød gik næsten til spilde.
Jeg laver abalonegrød.
For min skyld?
Jeg behøver ikke spise grød.
Du bør spise letfordøjelig mad. Du var ved at blive kvalt i abaloneris.
Jeg fik bare noget galt i halsen dengang.
Jeg spiste din tteokbokki sidst.
Du har ret.
Hvorfor spise det? Du burde have sagt nej.
Det er godt. Hvorfor ikke?
Far, jeg har det fint. Rolig nu.
Vær stadig forsigtig.
Tag mig med dig, når du tager til lægen.
Hvorfor? Du behøver ikke komme.
Okay, du kan komme.
Far, grøden.
For søren! Jeg skruede ned, men den koger stadig over.
Den er brændt i bunden.
Den vil stadig smage godt.
Hej.
Hvad mener du?
Har Seok-ryu kræft?
Jeg hørte det selv, men tror stadig ikke på det.
Jeg ved ikke, hvordan det skete.
Læg på. Jeg ringer til Mi-suk.
Lad være.
Vent, indtil hun selv siger det.
Lad ikke, som om du ved det.
Hvordan kan jeg det?
Du kan måske, men jeg kan ikke!
Jeg vil hellere trøste hende.
Forestil dig, hvor hårdt hun har det!
Hendes datter har kræft.
Mor, hvad sagde du lige?
Seok-ryu, din skøre…
-Du skjulte det. -Ja, jeg gjorde.
Jeg sagde det ikke til dig.
Hvad fanden?
Troede du, jeg ville være blid ved dig?
Vær ikke blid ved mig.
Hvad gør du? Melder du dig selv?
Jeg ved, jeg fortjener skældud.
Gør, hvad du har lyst til.
Nej.
Jeg gør ikke noget nemt.
Du kan ikke være en helt. De elsker at få ting serveret.
Du har ret.
Det kan jeg ikke.
Kunne ikke redde dig.
Hvorfor siger du pludselig sådan noget?
En tteokbokki-fanatiker kan nu ikke spise stærk mad.
Du drak alkoholfri øl.
Der var så mange spor.
Jeg burde have opdaget det.
Måske er jeg god til skuespil.
Bør jeg blive skuespiller i stedet for kok?
Græd din mor meget?
Mine forældre havde skeer på deres øjne om morgenen.
Ligesom Ultraman.
Jeg græder ikke.
Jeg græder aldrig.
Du hverken græder eller skælder mig ud. Hvad vil du?
Altså…
Jeg vil…
…gøre det her.
Du burde have krammet mig sådan i lufthavnen.
Du har ret.
Du har udholdt så meget.
Fysisk og mentalt.
Tak.
Bare så du ved det,
du er virkelig fladbrystet.
Jeg føler ikke noget.
Hvad? Vi rører ikke hinanden!
Jeg er mere kurvet, end du tror!
Det tvivler jeg på.
Bør jeg klæde mig af?
-Gør det. -Jeg vil gøre det.
Jeg mente, du er for tynd.
Køb mig noget at spise, hvis du har ondt af mig.
-Min løn er lav. -Jeg er arbejdsløs.
-Skal vi købe lotterisedler? -Hvor mange?
-Hvad med syv? -Nej.
Køb et lige antal. Det er nemmere at dele.
Okay, lad os købe ti!
Lyder godt.
Okay så.
JEONGHEON UNIVERSITETSHOSPITAL
Professor, der er kommet folk ind fra en bilulykke.
Bilen kørte op på fortovet og ind i en bygning.
Hvordan har de det?
Scanningerne viser et brud på bækkenknoglen hos en.
En har et kravebensbrud, og en anden et hoftebrud.
Lad mig se.
Bae Seok-ryu?
Hvad?
Hun var her for nogle dage siden.
Hun blev opereret for mavekræft i USA.
Hendes unikke navn mindede mig om det.
Har kunden bedt om en ny entreprenør?
Hvorfor?
Han vil lade en bekendt om det.
Svogeren
til hans svigerfars
gymnasiekammerat
har et byggefirma.
Er det ikke en fremmed?
Jo.
Men under byggeriet mener kunden,
vi kan pille ved materiale- og lønomkostninger.
De stoler ikke på vores valg.
Er de vanvittige?
Hvorfor stoler de så på os med designet?
Skift den for dem.
-Hvad? -Hvad?
Vi bør opfylde anmodningen.
Kontakt kunden, og aftal et møde.
Jeg kontakter hr. Bang fra Sunjong Byggefirma og undskylder.
-Javel. -Okay.
Lad os afslutte mødet.
Fortsæt det gode arbejde.
Normalt ville han aldrig have tilladt det her.
Han må være i godt humør i dag.
Nej, det er det modsatte.
Der er noget galt med ham.
Jeg må spørge dig om noget.
Er du fri?
Så du vidste det.
Jeg overvejede at ringe til dig.
Du kender til hendes tilstand, ikke?
Selvom du er min søn, kan jeg ikke oplyse om patienter.
Kan du ikke bare fortælle, om hun er okay?
Seung-hyo.
Jeg har altid holdt af Seok-ryu.
Mange er akavede over for mig, men det var hun aldrig.
Det elskede jeg ved hende. Jeg var taknemmelig.
Bring Seok-ryu til hospitalet.
Jeg sørger for, hun er okay.
Det lover jeg dig.
Okay, far.
-Mi-suk! -Mi-suk.
Er du okay?
Du ser så fortrukket ud i dag.
-Du har ikke sovet, vel? -Mi-suk.
Jeg kender en urtemedicinsk klinik.
Jeg spurgte dem om, hvad er godt for maven.
Kål og broccoli.
-Og lotusrod. -Sagde du det til dem?
Ja.
Hvorfor gjorde du noget, jeg ikke bad om?
Det er ikke sådan.
Hun bad os foregive, at vi ikke vidste det.
Vi er bare bekymrede.
Du bad dem endda opføre sig, som om de ikke vidste det?
Mi-suk, det er ikke sådan.
Vi ville bare trøste dig.
Hvorfor det?
Hvem sagde, jeg ønskede det?
Ingen bad jer om det!
Na Mi-suk.
Du er i en af sorgens fem faser.
Du går igennem vrede.
Men det er forventet og naturligt.
Du er noget for dig selv.
Vil du prale af, hvor klog du er lige nu?
Fint. Bliv så vred, som du vil!
Lad det bare gå ud over os!
-Hvad? -Gør det.
Vi er dine venner.
Venner?
Hvad så?
Må venner gå over stregen på den måde?
Tal ikke til mig, hvis I aldrig har oplevet det før.
Du har ret. Det har vi ikke.
Men vi ved det. For vi er også forældre.
Vi ved, du hellere vil lide i Seok-ryus sted,
og hvor meget du klandrer dig selv.
Ja, Mi-suk.
Du spiller hård, men vi ved, hvor følsom du er.
Hvor skrøbelig du er.
Du milde.
Hvad gør jeg med Seok-ryu?
Jeg vidste end ikke, hun var syg.
Jeg er ingen mor.
Jeg er ikke kvalificeret til det.
Jøsses.
-Hey, Mi-suk. -Mi-suk!
Nej, bebrejd ikke dig selv.
Okay?
Det er okay.
Græd, din skid. Ud med det.
SE-HWAN: HVOR ER DU?
MAVEKRÆFT
OVERLEVELSESRATEN ER 78 %
TIDLIG OPDAGELSE OG FOREBYGGELSE
Bae Seok-ryu.
Hun ser stærk nok ud til at spise sten.
Og så er hun syg?
For fanden da.
Er du okay?
Nej, jeg er ikke okay. Jeg blev næsten såret.
Du er fitnessmedlem.
Hvad laver du her?
Burde du ikke være på arbejde?
Jeg sagde op.
Stedet var ikke stort nok til en som mig.
Jaså. Du blev fyret.
Nej, jeg blev ikke!
Jeg gik selv.
Du var tæt på, så du sagde op først.
Nej, jeg gjorde ej!
Tag imod dette råd fra en, der har mere erfaring på arbejdsmarkedet.
Gå ned på knæ, og bed om at få dit job tilbage.
Hvorfor det?
Du ved intet. Hvorfor blander du dig?
Blander mig?
Det ville jeg aldrig gøre.
Jeg giver dig bare et råd, efter det du gjorde med løbebåndet.
Jeg løb for hurtigt der.
Dine skridt er for lange!
Hvad siger du?
Den optimale kadence til løb er 180 bpm.
Kadence er…
Jeg tror, du hører mig.
Fr. Jung.
Fr. Jung?
Fr. Jung.
Langsomt.
-Sæt dig forsigtigt ned. -Okay.
Er du okay?
Lad os tage på hospitalet. Du skal vist røntgenfotograferes.
Det er fint.
Tænk, jeg skulle føle kraften fra et sort bælte.
Du kunne have undgået det, hvis du havde haft et rødt.
Smertelindrende plastre?
-Jeg har ingen. -Vent. Jeg køber nogen.
Det er fint, sæt dig et øjeblik.
Måske har jeg nogen derhjemme.
Jeg er altså okay.
Så svag er jeg ikke.
Jeg sagde ikke noget.
Må jeg spørge, hvorfor du græd der?
Hvorfor spørger du, om du må, når du allerede har gjort det?
Du har ret.
Sagen er den,
at dette er et populært sted at lytte til folks problemer.
Jeg har haft en her før.
Hvem? Choi Seung-hyo?
Hvordan vidste du det?
Sikkerheden her virkede som noget rod.
Ikke så mærkeligt.
Ser du,
det handler om en ven, ikke mig.
Min ven har en meget nær ven.
De har været bedste venner, siden de var børn.
Den ven boede i udlandet længe.
Jaså.
Men
min vens ven…
…blev opereret…
…for kræft for tre år siden.
Og min ven
har lige fundet ud af det.
Det må være svært for din ven.
Men…
…hun foregiver det modsatte.
Det tager livet af mig.
Altså, jeg taler ikke om mig.
Det er min ven. Og min vens ven.
Hvorfor er det så forvirrende?
Det handler ikke om mig. Det er min vens ven.
Bare rolig.
Jeg sørger for bedre sikkerhed denne gang.
Altså…
…jeg kan ikke tro, Seok-ryu er syg.
På grund af mit job
ser jeg mange syge mennesker.
Og mennesker på dødens rand.
Men…
…jeg havde aldrig forestillet mig, Seok-ryu kunne være en af dem.
Jeg ville ikke græde, men kan ikke lade være.
Du må græde her.
Hvad?
Græd lidt her i skjul.
Smil så endnu mere bagefter.
Få en drink med hende.
Snak, mor jer, og bare vær hos hende.
At være med en, som mirakuløst kom tilbage,
er et mirakel i sig selv.
Det er præcis det, Yeon-du betyder for mig.
-Yeon-du? -Ja.
Det var for to år siden.
Jeg kiggede på min telefon efter et interview.
Der var flere ubesvarede opkald fra det samme nummer.
Jeg ringede tilbage,
det var hospitalet.
Er det hende?
Mit barn.
Jeg har et barn.
Hvor er hun?
KANG YEON-DU DO HYEON-WOO
OPERERES
Yeon-du
overlevede mirakuløst ulykken og kom tilbage til mig.
Dan-ho…
Så jeg ved, hvor dyrebar hver almindelig morgen er.
At vække hende hver morgen,
give hende morgenmad,
løbe til børnehaven sammen,
så hun ikke kommer for sent
og se hende vinke farvel til mig,
mens hun går ind.
Den slags almindelige dage.
Så du bør også…
Du sagde, man måtte græde.
Hvorfor holder du det inde?
Jeg holder også på hemmeligheden.
Hvorfor løbe væk? Jeg bor ved siden af.
Beklager.
Jeg glemte, vi skulle spise frokost sammen.
Det er okay.
Vi kan spise middag sammen.
Jeg bliver gammel.
Jeg har aldrig lavet sådanne fejl.
Hvad? Det er sødt.
Tak.
Seo Hye-suk gør ting, der ikke ligner hende.
Hvad er det her?
Chablis-vin. Skøn, ikke?
Den er så skøn.
Hvad mig angår,
er jeg vant til at høre tillægsord som "smuk" og "sej".
Men "sødt"? Det er heller ikke skidt.
Skål.
Den er virkelig skøn.
Hvad ville du tale med mig om?
Altså…
Har du overvejet mit tilbud?
Jaså.
Det?
Hvad er det?
Hvorfor kom du her?
Jeg ville sige noget.
Hvad mener du? Tage fri?
Det er sådan, det lyder. Du har gjort for meget.
Det gjorde jeg ikke. Jeg arbejdede bare.
Ja.
"Vindens kvinde, der krydsede Sahara-ørkenen."
"Ministeriets afrikanske tunge."
Find alle dem, der gav mig de navne.
Jeg skal nok vise dem.
Du har levet op til dine navne
ved at være i felten i over 20 år nu.
Lad os tage en pause.
Lad os spise og drikke te i ro og mag.
Jeg ved, du er bekymret.
Men jeg vil gerne blive i aktiv tjeneste. Der er længe til pensionen.
Jeg taler selv med ministeren og spørger, hvor jeg bør tage hen.
Du…
…kan ikke rejse.
Hvad?
For…
…du bliver ikke overført.
Der er vel ingen passende stillinger nu.
Jeg venter så.
Landet er lige meget.
-Når der er en stilling… -Ingen grund til at vente.
Du forstår, hvad jeg mener, ikke?
Skal jeg hæve min løn, mens jeg er standby uden job?
-Sig ikke… -Du får snart besked.
Du vil blive bedt om at sige op.
Var du også enig?
Det var en fælles afgørelse.
Okay.
Så må jeg acceptere det.
Du er vred på mig, ikke?
Nej.
Hvorfor ringede du så ikke?
Jeg havde travlt.
Løgner. Du undgik mig.
Det var på grund af min kræft.
Det plager dig at se på mig.
Du ved ikke, om du skal trøste eller opmuntre mig.
Du ved nok ikke, hvad du skal sige.
Sådan er det også derhjemme.
Min mor græder. Min far har det svært.
Selv Dong-jin er bleg af frygt.
De går på listefødder omkring mig. Det er ubehageligt.
Jeg vidste, det ville ske.
Derfor holdt jeg det hemmeligt.
Men ingen forstår, hvor betænksom jeg var.
Helt sikkert.
Seok-ryu, siger du, du holdt det hemmeligt for vores skyld?
Nej, du tænkte kun på dig selv.
Du er en kujon, og du er patetisk.
Hvad?
Du er svag og en hykler.
Hov.
Du…
…sårer dem, der elsker dig.
Du gjorde det utænkelige.
Mod din mor, din far, mig.
Og mod dig selv.
Du lod,
i dit ensomste og sværeste øjeblik,
dig selv være alene.
Seok-ryu.
Når tingene er hårde,
støtter man sig til de tætteste.
Hvad, hvis jeg gjorde det?
Havde det ændret noget?
Har jeg ondt, ville I alle have ondt.
Falder jeg, ville I falde med mig som dominobrikker.
Hvad så, om vi falder? Om tingene smuldrer?
Vi kan ramme bunden sammen.
Så kan vi komme op igen.
Det ved jeg ikke, hvordan man gør.
Sådan er jeg, så hvad kan jeg gøre?
Du gjorde det for mig!
Da min mor tog til Afrika,
og da jeg måtte stoppe med svømning,
kom du til mig.
Du blev hos mig.
Hey.
Det er…
Det er noget andet.
Men hvorfor må jeg ikke gøre det samme?
Du gjorde alle de ting for mig.
Hvorfor ikke lade mig gøre det for dig?
Det er nok.
Lad os stoppe.
Seok-ryu. Flygter du igen?
Stop!
Jeg sagde stop!
Jeg burde have gjort det samme dengang.
Ligesom dig
burde jeg have råbt og skældt ud.
Været mere ærlig.
Dengang,
havde Seok-ryu…
…da mange smerter?
Hun holdt modigt ud.
Alkoholen er ikke sød, men bitter.
Det er godt.
Lad os dele flasken
og gå i seng.
Skat.
Jeg tænker på de forkerte ting, jeg har gjort mod Seok-ryu.
Da Seok-ryu var tre,
græd Dong-jin om natten.
Hun vågnede og græd også.
Så jeg skældte hende ud.
"Du er stor. Hvorfor græder du?"
"Hvorfor gør du det også svært for mig?"
Du var ung.
Du vidste det ikke.
Stadigvæk…
Jeg burde ikke have gjort det.
Jeg fik det til at ske for hende.
Dong-jin måtte have ekstra omsorg.
Jeg skubbede hende for meget til side.
Men
hun voksede så godt op selv.
Ja, det gjorde hun.
Vores datter
har aldrig givet os problemer.
Den stakkels pige må have kæmpet så hårdt for at gøre det.
Hun må have været så stresset.
Men jeg pralede kun af det.
Jeg gav hende aldrig den nødvendige støtte.
Hun var så bekymret, at hun udholdt sådan en forfærdelig ting
helt alene.
Det er mest min skyld.
Restauranten var alligevel dødsdømt. Hvorfor prøvede jeg sådan?
Jeg kunne ikke fokusere på min familie.
Jeg gav det videre til jer.
Jeg har det forfærdeligt med det, jeg gjorde mod hende.
Jeg beklager.
Over for dig.
Og over for Seok-ryu.
Skat, hvad gør vi?
Jeg beklager sådan.
Jeg beklager.
Jeg er så…
Jeg beklager.
Skat, hvad gør vi?
Jeg kan ikke engang hilse på Yeon-du på grund af mine skødesløse læber.
Alt dette skete, fordi jeg havde meget i hovedet.
Derfor kortsluttede det lidt.
Lad os slukke bålet.
Det må jeg gøre.
Hvorfor gemte hun sig?
Leger hun skjul?
-Hvad taler du om? -Mo-eum skjulte sig, efter hun så os.
Jeg så hende.
Vi kommer for sent. Yeon-du, skal vi løbe?
-Ja. -Klar, parat, start!
Jeg slår dig!
Hey, Seok-ryu.
Seok-ryu?
Hun glemte sin mobil. Hvor er hun?
JEONGHEON UNIVERSITETSHOSPITAL BAE SEOK-RYU, DIN BIOPSI ER KLAR
Dengang,
havde Seok-ryu…
…da mange smerter?
Hun holdt modigt ud.
I det mindste
var det det, jeg tænkte.
Efter hendes operation
gik der et år…
…og hun fik en depression.
Depression?
Det vidste jeg ikke.
Hun gik i opløsning alene.
Vær forsigtig!
Ja!
Vær nu forsigtig.
Hr. Choi, kunne du komme her?
Kan du forklare det her?
Ja da.
Her.
Det er ikke en almindelig konstruktion.
Den ville være svær at implementere.
Jeg sender en detaljeret plantegning og yderligere materiale.
Det vil vi være taknemmelige for.
Med hensyn til det område…
Øjeblik. Beklager.
Hej tante Mi-suk.
Hvad? Seok-ryu?
HYEREUNG MADSKOLE
KAFFE OG ØL
Seriøst?
Hej, Seok-ryu!
Choisseung?
Hvad laver du?
Hvordan fandt du mig?
Går du et sted hen, bør du sige det til folk!
Du forsvandt uden din mobil.
Den
forstyrrer min meditation og selvrefleksion…
Laver du sjov?
Ved du, hvor meget jeg har ledt efter dig?
Ved du, hvor bekymrede alle er?
Jeg kom her, fordi jeg var frustreret, okay?
Jeg skal også trække vejret.
Hey.
På grund af dig er det mig, der bliver kvalt her.
Hvor længe ville du holde det hemmeligt?
Hvor længe ville du skjule det?
Vil du tale om det igen? Er du ikke træt af det?
Din følelsesmæssige smerte, ikke din fysiske.
Du…
…havde en depression.
Du sagde det ikke.
Hvor hørte du det?
Så du Hyeon-jun?
Hvad er der galt med dig?
Er du en tåbe?
Hvorfor er du så dum?
Hvor meget har du lukket inde i din lille krop?
Stop det. Jeg går.
Hey!
Hvad laver du?
Hvad i alverden laver du?
Hey!
Vent! Hvad laver du?
Hey, hvad laver du?
Er du vanvittig?
Hvad laver du, din galning?
Du var jo frustreret. Forfriskende nu, ikke?
Hey!
Ja. Råb sådan.
Du har alt indestængt i dig.
Luk det hele ud.
Det, der er inde i dig, er bitterhed.
Så…
…prøv ikke på tåbelig vis at bære den byrde alene!
Luk det hele ud her.
Hvorfor råber du ad mig?
Hvorfor er du vred på mig?
Der var mig, der var syg.
Mig, der havde det sværest.
Hvorfor skælder du mig hele tiden ud?
Jeg var ikke vred på dig.
Men på mig selv.
Jeg hørte, du var syg og tænkte tilbage.
Jeg hørte dig ikke…
…banke på min dør.
Du sendte mig tegn på din kamp.
Men mine øjne og ører var lukket.
Selvom jeg vidste det…
…sagde jeg de hårde ord til dig.
Jeg følte mig så patetisk og frustreret. Som affald.
Hvorfor skrev du ikke tilbage?
Jeg beklager.
Hvorfor ignorerede du mine opkald?
Jeg beklager.
Jeg kunne ikke sige det til nogen!
Ved du, hvor bange jeg var alene?
Hvorfor gjorde du det?
Jeg var bange for, mine forældre ville bryde sammen af chok, hvis jeg sagde det!
Jeg havde alle mulige tanker i mit hoved.
Jeg overvejede, om jeg skulle sige det eller ej over hundrede gange.
Du ved ingenting!
Du ved ikke, hvordan jeg har det!
Her.
Intet slår bananmælk efter en svømmetur.
Ligesom da vi besøgte badeanstalten som børn.
Du har jo ikke svaret mig endnu.
Hvordan fandt du mig?
Det er, hvor du stak af til før.
Dog kortvarigt.
Det behøvede du ikke sige.
Det er sandt, jeg stak af.
Det var også berettiget.
Mor.
Hvorfor må kun han få en ny telefon?
Hvorfor må kun Don-jin få en ny telefon?
Jeg havde intet valg. Hans var ødelagt.
Det var min også. To gange.
Men jeg fik den lavet!
Jeg ville købe dig en, hvis du fik højeste karakter.
Det gjorde du ikke.
Han er den dummeste i skolen, men du købte ham en!
Den tager gode billeder.
-De er dødssyge! -Slet dem, eller du er død.
-Jøsses. Er du okay, Seong-hyo? -Ja.
Tror du, jeg ønskede at købe ham en?
Jeg kan ikke få fat i ham uden en mobil!
Desuden er alle gadgets ens.
Vær mere som Seong-hyo.
Han har brugt samme mobil i årevis.
Men han har aldrig klaget.
-Sikke en sød dreng. -Mor, hør.
Kun hans mobil er gammel.
Alt andet er dyrt.
Se den her. Den her bluse?
-Slip mig. -Den koster over 100.000 won!
Han går kun med undertøj fra udlandet.
Hvad laver du?
-Stop! -Er du vanvittig?
Det er så uretfærdigt.
Hvorfor må kun han få en drejelig mobil og ikke mig?
Du lader altid sådan noget ske!
Det er ikke fair!
Jøsses, hvad er der galt med hende?
Jeg vil tilbage!
Du tog i skole,
gik til alle dine timer og stak så af.
Tæller det egentlig?
Fravær trækker ned i karaktererne.
Fint, glem det.
Jeg havde ikke meget mod.
Du er for sød.
Hvad?
Du var vred og følte, det var uretfærdigt,
men du ville ikke bekymre dine forældre.
Så det var dit kompromis.
Min bror skabte altid problemer.
Men det var mig, der var årsag til det største rod.
Jeg er færdig.
Jeg kunne sådan drikke en kold øl lige nu.
Men det kan jeg ikke mere.
Det gør mig trist.
Ring.
Til hvem?
Min far.
Du fik besked fra hospitalet.
Din biopsi er klar.
Det? Jeg kan gøre det senere.
Nej. Gør det, mens jeg er her.
Husker du, da de satte syv metalpinde i mit ben?
Ja. Hvorfor?
Skete der noget, da du stødte din fod mod sengen dengang?
Hvad? Nej.
Har man en gang skadet et knæ, kan det skades igen.
Hvis det sker, tager jeg dig med mig på hospitalet.
Bestemmer jeg ikke noget?
Jeg får dig til at købe mig juice.
Hvad mere? Jeg får dig til at skaffe mig tegneserier.
Vaske mit fedtede hår.
Det er latterligt.
Ville jeg gøre det?
Jeg ville for dig.
Det vil jeg gøre, uanset hvad du siger.
Så
tænk ikke på, at der måske sker noget.
Ring til dem, og jeg vil være ved din side.
FAR
Goddag. Det er Seok-ryu.
Ja.
Jeg beklager, jeg skjulte det.
Så
jeg hørte, resultaterne er klar.
Ja.
Okay.
Jeg forstår.
Okay, farvel.
Hvad sagde han?
At det var ingenting.
Det var bare en infektion.
-Hvorfor fanden krammer du mig? -Bare…
Lad mig nu give dig et kram.
Du milde.
Hvor er du lige nu?
Professor, skal du spise?
Ja.
Kantinen serverer bibimbap i dag.
Jeg vil have bøf.
Hvad? Serverer de bøf?
Professor, hvor…
Kantinen er denne vej.
Professor?
-Hvad er det? -Viceministeren og ambassadøren.
-Tog de ikke eksamen sammen? -Ja, de er meget tætte.
De tog også til Afrika sammen.
Hvorfor blomsterne?
Hvem ved? Der er en masse rygter om dem.
Det siges, at viceministeren ikke er gift endnu,
fordi ambassadøren stadig er.
Det er vanvittigt.
Mo-eum gjorde det samme.
Hvorfor udtrykker I jeres venskab med kram nu?
Det gør jeg ikke.
Jeg sagde, vi ikke er venner mere.
Vi er her. Det er hurtigt uden trængslen.
Hvor skal vi hen? Det var mit hus.
Vent, hvor skal vi hen? Hallo?
Mine ben sover.
-Mor. -Ja?
Behøver vi gøre det?
Jeg ved fra erfaring,
en overraskelsesfest kræver tålmodighed.
-Hæng i. -Hvornår kommer Seok-ryu?
Maden bliver kold.
-Tante. -Ja?
Kagen kom ikke med tændstikker.
Det kan ikke passe.
Har nogen en lighter?
Jeg drikker, men ryger ikke.
Bør jeg begynde at ryge igen?
Har du ingen lightere i et køkken?
Ja. Det er et køkken.
Jeg har en stormlighter.
-Jeg tænder. -Hvor var den?
-Hjælp ham. -Det er så mørkt.
Mine ben.
Vent. Sænk farten.
-Hvorfor? -Okay.
Hey.
Det virker.
-Døren er ulåst. -Sænk farten.
TILLYKKE SEOK-RYUS VELKOMMEN HJEM-FEST
Du milde!
-Overraskelse! -Overraskelse!
Mor, far? Hvad foregår der?
Altså…
Vi ville byde dig velkommen hjem.
Men jeg har været hjemme i nogen tid nu.
Det er så fjollet. Hvis idé var det?
Det var hans.
Ham.
Det er latterligt.
Hvad vil du gøre?
Tante Mi-suk, jeg fandt Seok-ryu.
Ja. Men jeg tænkte på noget.
Hvad med at give hende en velkommen hjem-fest?
Det er lidt sent,
men vi gjorde ikke noget for hende, da hun kom hjem.
Hvad laver du?
Jeg ville…
Jeg ville bare spise med alle.
Du har lavet meget, onkel.
-Du bad mig jo om det. -Okay så!
-Kom ind. -Lad os sidde.
-Tag plads. -Ja, lad os.
Du milde!
Kok, præsenter venligst aftenens retter.
Hvad er der med jer?
Det er et stykke tid siden. Jeg er lidt nervøs.
Vent et øjeblik. Okay.
Aftenens hovedret er
gungjung tteokbokki, som blev serveret under Joseon-dynastiet.
Det er riskager lavet med brune ris frisk fra møllen.
De er blevet kogt og reduceret i kokkens særlige sauce
til den person, jeg elsker højst…
Til min datter…
…har jeg denne særlige ret.
Et stort bifald!
Tak, far.
Det er den eneste tteokbokki, du kan spise nu. Forstået?
Okay.
Maden var ved at blive kold med sådan en lang tale.
-Lad os spise. -Jøsses!
Du burde også have sagt noget.
-Ja. -Hey! Nej.
-En velkommen hjem-tale. -Skynd dig.
Jeg gør det siddende.
Vi er en familie.
En familie deler ikke kun de gode tider.
En familie deler også de svære, triste og smertefulde tider.
Så…
…fra nu af
holder vi ikke ting skjult.
Ikke mere.
Det er vores families motto nu.
-Vores motto! -Lyder godt!
Venner er også familie!
-Familie! -Slut jer til os.
Vi har så mange børn. Vi har fire.
Vi har altid været familie.
Nemlig.
Ja. Hey.
Hvad med kagen? Vi tændte den ikke.
Det er fint. Vores overraskelse fejlede.
Nej, vi kan få den til dessert senere.
-Ja, okay. -Okay.
Dette er stegt yams. Yams er godt for maven.
Jeg vil stege dem til din morgen- og aftensmad.
-Spis dem alle. -Hey.
Spis nu.
Du taler til din storesøster!
Din skid!
-Hun hedder ikke "Hey." -Vis respekt.
Gør det nu.
Seok-ryu, spis nu.
-Lad os spise! -Tak for maden!
Tak for måltidet.
Jeg er så mæt.
Min mave kunne eksplodere.
-Hvad? -Hvad?
Det var ikke sådan ment.
Så god var maden. Jeg spiste meget.
Det var det, jeg mente.
Seriøst, jeg er okay. Bare rolig.
Du skræmte os.
-Hun siger, hun har det fint. -Okay.
Kom op på taget i morgen.
Jeg er din træner.
Er du vanvittig? Overlade min krop til dig?
Jeg hjælper også.
-Æresredder Bae Seok-ryu. -Så kikset!
-Klamt. -Hey, ring 112.
Jeg kommer hurtigere end nogen anden fra alarmcentralen.
Jeg elsker den slags behandling.
Min far laver gungjung tteokbokki.
Det er ikke alt.
Jeg laver, hvad du vil have, tre måltider om dagen.
-Naturligvis. -Hvad så med dig?
Bygger du mig et hus?
Få ikke for høje forhåbninger.
-Det lyder godt. -Seung-hyo.
Det var forsøget værd.
-Tante! -Hvad med dig, mor?
Jeg skrubber din ryg. Vi tager på badeanstalten i morgen.
Lad os det.
Vil du også med? Ligesom i gamle dage?
Hvorfor skulle jeg gøre det? Vær ikke latterlig.
Vi kan bare gå i badeanstalten sammen.
Så skilles vores veje foran omklædningen.
-Hvad tænkte du på? -Ja.
Jeg tænkte ikke på noget. Jøsses.
Se ham stamme. Han tænkte.
-Han er nervøs. -Han tænkte!
Hold op med at hænge Seung-hyo ud!
-Ja? Hvorfor… -Nej!
-Kom her! -Jeg er uskyldig!
Hvorfor går han ind?
Få nu det hus bygget!
Du er sent hjemme.
Du må undskylde. Jeg kunne ikke komme til frokost.
Nej, det er fint.
Det var også hektisk for mig. Jeg glemte det.
Skat.
Jeg har noget at sige.
Også jeg.
Værsgo. Mit tager nok lidt tid.
Lad os blive skilt.
Hvad?
Jeg vil skilles.
HYEON-JUN
Hallo?
Du tog den.
Det er jeg glad for.
Hvorfor ikke gøre det?
Hvor er du?
Hvor ellers? På mit hotel.
Havde du noget at sige?
Ja.
Jeg tager tilbage til USA.
Jeg tror…
…dette opkald måske vil være
det sidste, jeg giver dig.
Seok-ryu.
Jeg…
…elskede dig så højt.
Men…
…måden, jeg elskede dig på, var forkert.
Jeg fokuserede kun på at få dig på benene igen.
Jeg overvejede aldrig at falde med dig.
Det var først, da jeg kom til Korea…
…at jeg indså, hvem du virkelig havde brug for…
…og hvor du skulle være.
Jeg beklager.
Dengang
kunne jeg ikke relatere til din smerte.
Jeg kunne ikke acceptere dig…
…for den, du var.
Det var min skyld.
Min sygdom var en undskyldning,
og jeg udnyttede dig.
Jeg var optaget af mig selv,
og jeg så ikke…
…hvor ensom du var.
Seok-ryu,
lad os ikke fortryde vores tid sammen.
Lad os huske, hvordan jeg var alt for dig,
og hvordan du betød alt for mig dengang.
Det burde være nok.
Okay.
Hav det godt.
I lige måde.
Hej.
Skal du på arbejde?
Skal du til time?
Jeg spurgte dig først.
Troede du, jeg fik fri nu?
Sandt. Arbejd ikke for sent.
Det er meningsløst at vie sig til arbejdet.
Det er mit firma. Jeg tager mig af det.
Det er også sandt.
Okay, tag dig af det, og hav en dejlig dag.
I lige måde.
Hvorfor går du efter mig?
Jeg skal jo på arbejde.
Ja, det ved jeg. Men gå en anden vej.
Før jeg laver mad, har jeg brug for tid til at meditere.
Hey, du følger efter mig.
Hvad laver du?
-Hyeong-chan. -Ja?
Kom her et øjeblik.
Hvorfor er udkastet så fladt?
Fik du analyseret området?
-Hvad med det kommercielle område? -Ikke endnu.
Når vi har forberedt byggeprocedurerne…
Det er den forkerte rækkefølge.
Ser vi på reglerne og bygger i henhold til de størrelser, er vi færdige?
Du må arbejde med brandet i tankerne fra starten.
Hvis vi kun så på arealerne,
hvorfor ville kunderne så komme?
Jeg beklager. Jeg får det lavet om.
Jeg tror ikke, hr. Choi er i godt humør i dag.
-Nej… -Na-yun.
Ja?
Har du vurderet Misoms flagskibsbutik og dens bæredygtighed?
Nej, ikke endnu.
Det har jeg bedt dig om. Er du ikke færdig?
Jeg beklager.
-Skynd dig. -Ja.
Han er i rigtig godt humør.
Han er så glad.
Kan det bære frugt?
Kan det også blomstre?
Selvfølgelig.
Vores ven her får travlt i år.
Så…
Hvordan lytter jeg til mit træ?
For det første har den brug for meget sol
omkring seks til ti timer om dagen.
Den kan også godt lide varme.
Sæt den et sted med en god brise, det gør det mindre fugtigt.
Visn ikke alene igen.
Sig til, hvis du har noget at sige.
Jeg lover…
…jeg nok skal lytte.
GRANATÆBLETRÆ
Op med dig.
Hvad er det?
-Vi skal et sted hen. -Hvor?
-Skynd dig. -Jeg kan ikke gå sådan her!
-Fint. -Du er i jakkesæt.
-Hvad? -Jeg må vaske hår!
Du behøver ikke.
-Skøre rad, hvor skal vi hen? -Der er ikke tid.
Hey.
-Kom. -Hvorfor er vi her?
Hvorfor er vi her?
Song Hyeon-jun.
Choisseung.
Vent her. Jeg gør det først.
Sig ikke, du er her for at sige farvel.
Med Seok-ryu?
Var det ikke derfor, du sms'ede?
Dette er Song Hyeon-jun.
Mit fly afgår kl. 22.00 i aften.
Pas på Seok-ryu.
Jeg håbede, det ville ske.
Men hvem ved?
Hvordan fik du fat i mit nummer?
Jeg spurgte hr. Yoon, og han gav mig det.
Myeong-u, seriøst?
Jeg henter Seok-ryu. I kan sige farvel.
Men du får ikke meget tid.
Gør det kort og enkelt.
Hold også afstand.
Det husker jeg.
Og tak.
For at have været
ved hendes side dengang.
Værsgo.
Hey, Choisseung.
Jeg er mere smålig, umoden og utålmodig, end du tror.
Men jeg synes, det her er rigtigt.
Værsgo.
Vi har allerede sagt farvel. Han gik over gevind, ikke?
Jeg er stadig taknemmelig.
Jeg havde klædt mig bedre på, hvis jeg havde vidst, jeg skulle herhen.
Jeg ser forfærdelig ud.
Du er smuk.
Du skinner virkelig.
Tak.
Tak for det hele.
Jeg er mere taknemlig.
Skal vi give hånd en sidste gang?
Jeg ved, en kigger med, men jeg tror, det er okay.
Altså.
Vær glad.
Bliv ikke syg igen.
Ja, i lige måde.
Jeg håber, du møder en, der er rar.
Det har du vist allerede.
Jeg kan ikke rigtig lide ham.
Men han er okay.
Jeg smutter.
Hvad laver du?
Det er varmt herinde.
Kan du holde den for mig?
Hvad er jeg, en knagerække?
Gør det nu bare.
Stå bare sådan et øjeblik.
BOARDING
LOS ANGELES
Jeg græd i lang tid den dag med Seung-hyos betænksomhed.
Efter nogen tid
kom jeg ud med hævede øjne
og gik ud ad døren med ham.
BEAR IN THE CAVE
MOUTH OF THE CAVE
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard