LOVE NEXT DOOR
Det er, som om du har lagt din sjæl i denne kage.
Eller hvad?
Du har ret.
Den kom i med sukkeret og melet.
Jeg vidste det. Du går efter et 12-tal.
Men er det ikke for meget at spise?
Vi har en til at spise resterne.
Hvad?
Vi er sent på den.
Han klarer sig godt i disse dage.
Hans karakterer og popularitet er steget.
-Mo-eum? -Ja?
Så skræmmende kan akademisk stress være.
De er blevet blinde.
Det må være hårdt.
Jeg har ondt af dem.
"Associere sig."
At slutte sig til nogen eller noget.
"Tankerne går hen til noget."
Tankerne går…
Læs ikke, mens du går.
Du snubler.
Jeg lærer alligevel endnu et engelsk ord.
Hvem tvinger dig til det?
Det er din skyld.
Du har ikke svømmet i et år, og du har indhentet mig.
Du er den fjerdebedste elev.
Nå, derfor?
Jeg har opfostret et monster.
Jeg burde ikke have lært dig opløsning i faktorer.
Men hvad kan du gøre?
Jeg kan beregning og geometri.
Du stinker til matematik.
Din klasse havde hjemkundskab i dag.
Har du kage?
Hvad? Har du ikke fået nok?
Jeg spiste alt.
Hvor nærigt. Jeg håber, den går til dine lår.
Forbander du mig før mit sidste år? Træk det tilbage.
Træk det nu tilbage.
Det bliver også mit sidste år.
Du har været atlet og tager ikke på!
FORSINKELSE AT KOMME FOR SENT
EPISODE 11 BELATED
Hævede øjne?
Jeg henter en ansigtsmaske.
Jeg tog den fra bagerste række.
Det er i dag.
Og? Jeg har allerede svaret ham.
Så er det slut.
Du milde.
Jeg har bedt dig om ikke at åbne vinduet med det udseende.
Er du Shrek?
Det er en mynte-ansigtsmaske. Vil du dø?
Spis den i stedet for. Læg den ikke på dit ansigt.
-Det er som læbestift på en gris. -Ti stille.
Uanset hvad slår jeg dig ihjel i dag.
Seok-ryu, kom, og spis!
Jeg kommer også, tante!
Sikke et skørt syn.
-Test mig ikke så tidligt. -Jøsses!
Lad os blive skilt.
Hvad?
Jeg vil skilles.
En skilsmisse?
Det kommer ret pludseligt.
Har du tænkt nok på den beslutning?
Jeg har tænkt i over 20 år.
Det er ikke nogen overraskelse.
Vi har tilbragt mere tid adskilt end sammen i vores ægteskab.
Det er…
Ja, du har ret.
Det måtte ende sådan her.
Det handlede om, hvem der ville sige det først.
Vi taler om detaljerne senere.
Jeg er for træt nu.
Hun har ikke engang…
…spurgt hvorfor.
Du var hjemme.
Jeg har fri.
Havde du ikke noget at fortælle mig?
Jeg bliver omplaceret.
Hvor?
Afrika.
Sig til, når papirerne er klar.
Fint.
Hvad med Seung-hyo?
Spis.
Den er bare så god.
Er det ikke for meget?
Jeg ville have min egen skål. Der kommer spyt i.
-Hvor barbarisk. -Fjols.
Gør det noget? Vi er jo familie!
Rengør dit eget værelse først.
Det er dig, der bor i en svinesti.
Hvad var det, orangutang?
Tak, tante Mi-suk.
-Hun er taknemmelig. -Hey!
Hvor er den lækker.
Bedre end Michelin-restauranten forleden.
-Virkelig? -Ja.
Jeg kender ham ikke. Men jeg er vist meget dygtigere, hva'?
Kender du Michelin?
Mi-suk!
Det er din spøg.
Du løj om at være klog i skolen, ikke?
Du sagde, du var lige så klog som Hye-suk.
Spis ikke. Giv mig din ske.
-Mor. -Ja?
-Kom du bønner i? -Gjorde du?
Nej, risene havde bønner.
Jeg har sagt, jeg hader bønner.
Seok-ryu, de er sunde, så spis bare.
Din lille skid!
Hvor er du højrøstet.
Du spiste alle æggene.
Far, jeg har brug for protein.
Din gamle far har mere brug for protein!
Ti nu stille.
-Mor? -Ja?
Tygger jeg på ansjos lige nu?
-Ansjos? -Jeg havde rester af tilbehør.
At putte ansjoser i bibimbap er ligesom at begå en dødssynd!
Det er svært at undgå dem. De er små.
Giv mig skeerne. Kun Seung-hyo må spise.
Lad være.
-Vent. -Det var hårdt at lave den.
Tak for mad.
-Hey. -Ja?
Dong-jin, godt at se dig spise mad og ikke den shake.
Jeg drikker senere.
Spis de bønner.
Du har brug for protein.
Du kom alt det i, du ville smide ud.
Hvorfor læser du fransk?
Det er en fransk kogebog med smukke tegninger.
Men jeg aner ikke, hvad der står.
Blanquette de veau er kalvegryderet.
Det er en berømt hjemmelavet ret.
Har du ikke glemt dit franske?
Jeg kunne nok læse den.
Hvorfor taler du det ikke?
Skal jeg gå rundt og sige:
"Bonjour, mademoiselle"?
Hvor uforskammet.
Så ville jeg ikke være din ven.
Læs den her for mig.
Den er tyk. Det vil tage en evighed.
Ikke det hele. Bare lidt.
Læs den her side.
Hvor irriterende.
Blanquette de veau
symboliserer fransk hjemmelavet mad.
Der bruges almindelige ingredienser, og det er nemt at tilberede.
Den færdige ret har en sofistikeret smag.
Coq au vin betyder "hane i vin".
Med kylling og grøntsager braiseret i vin
er det en traditionel ret.
Så… jeg vågnede op,
og dit ansigt var så tæt på mit.
Men der var pludselig en regnbue lige der.
Så interessant. Jeg skulle bare røre ved den.
Det er varmt.
Hvad?
Jeg fik næsten hedeslag under mit frivillige arbejde.
Du bad mig om at læse bogen og faldt i søvn?
Det var, fordi…
Jeg sætter snart et solsejl op her.
Hvorfor skulle regnbuen være der?
Hvor kommer lyset fra?
Det er underligt.
Hey!
Er dit kranium okay?
Er det brækket?
Hvad var det?
Hvad lavede du? Er du okay?
Vær ikke sådan et tudefjæs.
Det er underligt.
Hey.
Jeg siger det her som sundhedsprofessionel.
Du klarer det. Du dør ikke.
Får jeg eftervirkninger, ringer jeg 112… Nej.
Jeg melder dig til politiet.
Du havde vist brug for politiet før.
Hvad mener du?
Du var rød i ansigtet.
Hvad?
Var der noget med Seok-ryu?
Ingenting.
Jeg var spændt på ingenting.
Var hun okay i går? Jeg hørte, at Hyeon-jun rejste.
Græd jeg for meget?
Lignede jeg en, der fortrød?
Er det derfor, han ikke nævner mælken?
Hun græd så meget. Jeg ville ikke presse hende.
Det virkede forkert at kræve et svar.
Så du tager endnu et skridt tilbage?
Hun har meget i hovedet. Jeg vil ikke gøre det værre.
-Drik det her. -Nej tak.
Drik det bare.
Det forfrisker mere end øl, når man er frustreret.
Du får det meget bedre.
Du milde.
-Undskyld. -Du rystede den med vilje.
Hold da op.
Er du okay?
Ser jeg okay ud?
Undskyld.
Forfriskende.
Nemlig.
Bare der var en igangsætter for dig og Seok-ryu,
så var der ingen bekymringer.
Det ville føles forfriskende, friskt og rent.
Hvad laver du?
Hey.
-Hey. -Nej.
-Du milde! -Hvad?
Hey… Hvor skal du hen?
Mo-eum!
Jøsses.
Hr. Kang.
Hr. Choi.
Jeg har sagt det før,
men hun er så sød.
Ja da.
Vil du sidde ned?
Jeg var på vej et sted hen, men det kan jeg godt.
Her.
-Du må have det varmt. -Ja.
Altså,
jeg har ikke set dig længe, så det føles…
…lidt akavet.
Ja, også for mig.
Men du er en ven fra nabolaget.
Og vi er på samme alder.
Du lyttede til mine problemer.
Hvad med at droppe formaliteterne?
Det lyder godt.
Så kan vi være på fornavn?
Ja. Nej, vent.
Ja, Dan-ho.
Okay, Seung-hyo.
-Skal det være som før? -Det er en god idé.
Ja. Ikke?
UDLØBSDATO 29. JUNI
CHOISSEUNG
Den er udløbet.
Det er slut.
DAEHAN MÆLK
Nå ja.
Jeg fik en personlig anmodning.
Pianisten Ko Sang-hee vil åbne en boghandel.
Er hun ikke berømt?
Jo.
Hvorfor åbne en boghandel?
Hun elsker bøger. Hun drømmer om at åbne sådan en i sin hjemby.
Det er et blomsterområde.
Den skal ikke kun passe ind i det,
men også indeholde et særligt tema.
Har I en god idé? Kom med den.
-Hvor er det? -Taebaek, Gangwon-provins.
Hvad, hvis bygningen bliver til musik?
Hvad?
Bygningen skal skabe musik.
Vi bruger vinden til at gøre den til et instrument.
En pianists boghandel.
Men kan det lade sig gøre?
Risikoen er…
I udlandet er lyden brugt et par gang i designet.
Hyeong-chan, skal du ud?
-Ja. -Køb mig en blokfløjte.
-En blokfløjte? -Ja.
Jeg så det et sted.
Dækker man forskellige huller på den, ændrer det tonehøjden.
Det kan beregnes.
Jeg skal spille det
og se, hvordan det kan anvendes.
Taebaek, Gangwon-provins.
Hold da op.
Se øjnene. Han er gået fra forstanden.
Jeg elsker blikket i hans øjne.
En flot galning besat af arbejde.
En sød galning besat af Seung-hyo.
-Jeg går i gang. -Okay.
-Husk blokfløjten. -Okay.
Hallo?
Seung-hyo, har du fri i aften?
Hvad? Hvorfor?
Lad os alle spise middag sammen.
Jeg forstår.
Okay.
Jeg bestiller bord. Okay.
Vi ses senere.
HÆLD OKSEBOUILLONEN I ROUXEN
Jeg troede, I var på arbejde, så jeg var lidt i køkkenet.
Hvad laver du? Det dufter godt.
Jeg prøver at lave en fransk ret.
Vil du så gerne lave mad?
Ja.
Mere og mere.
Det er sjovt.
Jeg er stadig imod det.
Det er hårdt for et sundt menneske. Hvordan vil du klare det?
Det synes jeg også.
Stress er gift for din mave.
Du ved fra din far, at det er et hårdt job.
Jeg forstår jer.
Men jeg vil passe på mig selv.
Jeg vil spise sundt og træne for at øge min udholdenhed.
Jeg bliver ikke syg.
Stop, hvis det bliver hårdt.
Nemlig.
Bliver det hårdt, stop, og bliv hjemme.
Vi kan godt passe på dig.
-Ikke, skat? -Hvor fint.
Jeg er rørt.
Du lovede at passe på mig, mor.
Okay.
Hæng ud, og keder du dig, kan du få dig et job.
Der er Saemsong Electronics.
-Og Kekeo. -Så gør hun det igen.
-Hun gør det. -Ikke?
Mor ved, hvordan man ødelægger stemningen.
Jeg siger det bare.
Bare hvis du er ved at kede dig ihjel.
-Skat, smager det godt? -Ja.
Lad mig smage.
Yeon-du, skete der noget i børnehaven?
Du ser trist ud.
A-ron sagde til mig…
…at jeg ikke havde nogen mor.
Det var nok ikke rart at høre.
Hvad gjorde du så?
Jeg gjorde, som du lærte mig.
Jeg sagde, at ikke alle familier har mor og far.
At det er en ideologi om,
hvordan "normale familier" skal være.
Godt gået.
Men de er dumme og ved ikke, hvad ideologi er.
Far, kan du blive ved med at tage tidligt fri sådan?
Barnepigen har skadet ryggen og kan ikke komme.
Jeg er nødt til at finde en ny.
Hvornår kommer der en ny barnepige?
Jeg ved det ikke. Ingen har søgt endnu.
Hvad med…
…at jeg gør det?
Fr. Jae-suk!
Hej, Mo-eum.
-Mo-eum! -Hej, Yeon-du.
Godt, at du er her.
Hold øje med kontoret et øjeblik.
Jeg tager Yeon-du med ud for at købe is.
Nej. Jeg køber den.
Jeg vil gøre det. Kom, Yeon-du.
-Okay. -Jeg kommer med.
Jeg vil så gerne med!
Din far er lidt for beskyttende.
Kan du virkelig stole på, at jeg kan passe hende?
Hvem passer hvem? Dig?
Ja, jeg vil passe Yeon-du indtil videre.
Det behøver du ikke.
Kom nu. Hvad har man naboer til?
Vi skal hjælpe hinanden. Vent lidt her.
-Kommer straks. -Hej.
-Vi går. -Mor.
-Yeon-du…
Mor…
Jeg beklager det forleden!
Efter det med Seok-ryu…
…og efter at have hørt din historie blev jeg nok revet med af mine følelser.
Det var en slags midlertidig sindssyge.
Jeg beklager også.
Selvom det var pludseligt,
burde jeg have undgået det.
Altså…
Okay.
Tja…
Det var mere min skyld.
Hvad med at blive enige om, at vi begge begik en fejl?
-Helt enig. -Okay.
-Godt. -Ja.
Okay.
-Og… -Ja?
Jeg afslog din mors tilbud om at passe Yeon-du.
Nej, det er okay.
Det er mellem dig og min mor.
Tænk ikke på mig.
Tak. Jeg prøver at finde en ny barnepige snarest muligt.
-Far! -Hej.
Hun købte mig en masse is.
Hvor er du heldig. Sagde du tak?
Klimaanlægget er tændt. Hvorfor er der så varmt?
Der er brandvarmt. Hvad foregår der?
Hvordan er maden?
Jeg kom her med vores kunde sidst.
Det var godt.
Ja, det er fint.
Ja, det er godt.
Jeg er lettet.
Det er normalt svært at finde et bord.
Heldigvis var der nogen, der aflyste.
Javel.
Vi ville spise middag sammen, fordi vi har noget at fortælle dig.
Hvad er det?
Jeg blev omplaceret.
Okay.
Hvor skal du hen? I hvor lang tid?
Afrika. I et stykke tid.
Afrika…
Jeg skal nok prøve at komme på besøg.
Du må gerne tage med, far.
Seung-hyo.
Vi skal skilles.
Hvad?
Vores ægteskab gik i stykker for længe siden.
Der er ingen grund til at tvinge os selv til at forblive sammen.
Vi synes, det vil være bedst for alle.
Jeg kan kun sige undskyld.
Vi håber, du forstår.
Hvad skal jeg forstå?
Det er jeres liv.
Tænk ikke på mig. Gør, som I vil.
Undskyld. Jeg glemte, at der er noget, der haster.
Jeg skal afsted.
Skal du virkelig til Afrika?
Er du ligeglad med mig og Seung-hyo?
Det er dig, der ikke respekterer min karriere.
Giver det mening at forlade din familie i flere år?
Familie?
Du har ingen ret til at sige det.
Du bor stort set på hospitalet.
Da Seung-hyo og jeg var i Frankrig, besøgte du os kun én gang.
Jeg siger, at du skal blive i Korea!
Hold da op.
Vi diskuterer det senere.
-Hallo? -Det er mig.
Kan du tale?
Nej, beklager.
Jeg ringer senere.
Ja, beklager. Hej.
-Hvem var det? -Den kollega, jeg rejser med.
Et arbejdsopkald.
Er det virkelig arbejde? Ikke en anden grund?
Hvad mener du?
Du kunne blive sendt et andet sted hen.
Der er borgerkrige og terrorisme der!
Hvorfor rejse til sådan et farligt sted?
Fordi der er koreanere der.
Skulle jeg kun rejse til sikre lande?
Så det er kun pligtfølelse?
Derfor er en kvinde med et barn så stædig?
Det er nok! Jeg er så træt af det her!
-Hye-suk! -Hvad?
Skal jeg tage mig af vores barn og huset?
Du skulle have giftet dig med en kvinde, der ville støtte dig.
Er det alt?
Jeg skulle aldrig have giftet mig med dig.
Jeg skulle aldrig have fået Seung-hyo.
-Hey! -Du klippede mine vinger!
Du har fanget mig her med et barn!
Var Seung-hyo ikke her,
var det aldrig sket for mig.
Jeg elsker Seung-hyo,
men jeg kan ikke leve som mor.
Seung-hyo.
Ratatouille er en ret fra Provence.
Tilsæt urter og olivenolie til auberginer, zucchini, peberfrugter og tomater.
Lad det simre til en gryderet.
Ratatouille var en god film.
Jeg smutter.
Bliv ved.
CHOISSEUNG
Hvorfor ringer han så sent?
Hallo?
Undskyld?
Hey, Choisseung.
-Vågn op. -Okay.
Var du pigen, jeg ringede til?
Ja.
Denne unge mand drak alene og besvimede pludselig.
Jeg vidste, det ville ske.
Han så ud til at være i problemer. Han drak med tårer i øjnene.
Jeg kunne ikke vække ham.
Hvad skulle jeg gøre?
Jeg trykkede på det første nummer, han havde på hurtigopkald.
Tak for at have ringet.
Lad os tage afsted.
Prøv at rejse dig.
Han har ikke betalt.
Hvad?
Laver du sjov?
-Du milde. -Hvor er din tegnebog?
Hvor meget blev det?
Du skulle lige bestille mad, som du ikke spiste.
Jeg kan ikke gå mere!
Om så mit liv afhang af det!
Om du bliver her hele natten
eller tager hjem, det bestemmer du selv.
Jeg er udmattet.
Jeg tager ikke hjem.
Er du ved at vågne op?
Jeg sagde, jeg ikke tager hjem.
Vær nu ikke en fulderik.
Vil du så sove her?
Hey.
I aften
spiste jeg middag
med mine forældre.
Hvad så?
Tja…
Det var første gang, siden jeg blev færdig på uni.
Din familie gør det hele tiden.
I spiser sammen.
Men for mig
var det det sværeste at gøre.
Og jeg gjorde det i dag, men…
Glem det.
Vi spiste ikke færdigt.
Hey.
Hver gang jeg er hjemme hos dig,
er der noget, jeg misunder.
Familiebilledet.
Hjemme hos os
har vi alt…
…på nær det.
Nej, det passer ikke.
Vi ser ud til at have alt.
Men vi har intet.
Choisseung.
Mine forældre skal skilles.
Hvad?
Jeg har altid frygtet…
…at den dag ville komme.
Da jeg var seks eller syv,
og da jeg var 18…
Men…
Jeg er 34 nu.
Det var senere end forventet.
Men jeg er stadig bange.
Selvom jeg er voksen nu,
hvorfor gør det alligevel så ondt?
Min far og min mor…
Jeg ved, de har deres liv.
Men…
I stedet for at være lykkelige adskilt…
…ønskede jeg, at de var lykkelige sammen.
Er du ædru nu?
Hvad foregår der?
Hvad skete der?
Hvad laver du her?
Hvorfor er jeg her?
Giv mig det.
-Hvad? -Transport- og lægeudgifter.
Jeg var nødt til at trække dig hertil fra en bar
og skadede næsten ryggen.
Regningen blev 47.000 won. Giv mig dem.
Jeg skal nok betale dig.
-Vil du have dem nu? -Glem det.
Har du hovedpine? Vil du have vand?
Ja, jeg har en dundrende hovedpine.
Hvor er vandet? Hvorfor…
Hvorfor smider du den ikke ud? Den er udløbet.
Du får dårlig mave.
Ja.
Jeg glemte at smide den ud.
Jeg kan huske, at jeg drak.
Men jeg gjorde ikke noget dumt, vel?
Du gjorde næsten noget virkelig dumt.
Hvad?
Sig til dine forældre,
hvordan du har det.
Græd ikke alene, som da du var syv, og din mor rejste.
"Bliv." Hvorfor er det så svært at sige?
Lad os smutte. Jeg er ædru nu.
Du har plaget mig om at støtte mig til dig.
Men du støtter dig ikke til mig?
Det har jeg gjort.
Hvad?
Du holdt mig oppe på vejen hertil.
Du har så meget styrke. Du er født med den.
Jeg burde have efterladt dig på gaden, din lille…
Ret din krave, dumrian.
Det var på grund af dig.
SEOUL FAMILIEDOMSTOL
Jeg vidste ikke, at der var en måneds ventetid.
Vi skal til domstolen igen. Hvad vil du gøre?
Jeg tager fri og kommer.
Det regner.
Jeg har en paraply.
På vores bryllupsdag
regnede det også.
Ja.
Derfor troede alle, at vi ville blive lykkelige sammen.
Hvordan endte vi sådan her?
Vi har ikke skændtes så meget.
Det havde vi ikke chance for.
Bebrejder du mig?
Jeg bebrejder mig selv.
Tag den.
Nej, vent…
Der er sikkert et.
Hvad? Rejser du i morgen?
Det blev bare sådan. Det haster.
Men alligevel,
det behøver ikke være så pludseligt.
Jeg ringer til Jae-suk og In-suk.
-De må komme. -Nej.
Gør det ikke til en stor sag.
Jeg så dem for nylig.
Jeg er snart tilbage.
Ja, men alligevel…
Her. Noget kosmetik. Del det med de andre.
Det er fra Frankrig.
Brug det, og ældes ikke, mens jeg er væk.
Din lille skid.
Du må hellere ringe ofte.
Ring, når du har hang til kimchi og vil tale koreansk.
Ring, hvis noget bekymrer dig.
Det skal jeg nok.
Men hvorfor så pludseligt?
Tante Hye-suk.
Seok-ryu, var du hjemme?
-Jeg troede ikke, vi ville ses. -Nemlig.
Jeg ville have været trist.
Du har været igennem så meget.
Men jeg er ikke bekymret. Jeg ved, du vil klare dig godt.
Jeg har altid været taknemmelig for, hvor godt du passede på Seung-hyo.
Hold øje med ham, mens jeg er væk, okay?
Farvel.
Jeg smutter. Farvel.
Tante Hye-suk.
Seung-hyo er ked af det.
Seung-hyo…
…har ventet på sin mor, siden han var barn.
Han var som et barn i en uendelig gemmeleg.
Han gemte sig, så ingen kunne finde ham.
Men jeg tror, han ventede på, at hans mor fandt ham.
Tak for at fortælle mig det.
Redderne er her. Hvor er patienten?
Jeg har et stykke rå blæksprutte i halsen!
Det sidder fast i din hals. Vi må få det ud.
Åbn munden.
Hun spiste en giftig svamp!
Hvorfor gjorde hun det?
Herovre!
Hun er blevet bidt af en blåringet blæksprutte!
Blåringet blæksprutte i mudderbankerne?
Hvad skal jeg gøre?
Jeg kan ikke klare det alene.
JEG ELSKER JER, MUDDERBANKER
Dan-ho?
MBM
Mudderbanke-Man!
Du tager dig af den giftige svamp.
Jeg klarer blæksprutten.
Mudderbanke-Man. Der er den blåringede blæksprutte.
Blåringet blæksprutte har dødelig gift.
Hun må flyttes nu.
Det ville ikke have været muligt uden dig, Mudderbanke-Man.
Din forbandede tosse.
Jeg må være sindssyg.
Ja, jeg er bindegal.
Yeon-du!
Mo-eum!
Bliver du hos os fra nu af?
Du burde have vækket mig.
Jeg hørte, du arbejdede i nat og kom hjem her til morgen.
Du skal sove godt for at redde folk.
Du er den eneste, der bekymrer dig om mig.
Hvor er min mor? Hvorfor er du alene?
Jeg er her.
-Skal du ud? -Ja, og I kommer med.
Yeon-du.
Når man er på en badeanstalt, skal man spise tangsuppe med sikhye til.
Dette er visdom fra en, der er ældre.
Husk det.
Husk de langtidsbagte æg.
Du har ret.
Skal jeg pille det?
Jeg kan gøre det.
Hvor er hun dygtig.
Fr. Do! Herovre!
Du milde! Hej!
Jeg kommer straks.
Jeg kan ikke tro det!
I er her!
Du ved, hvordan det gøres.
Du knuste den hårdt.
Vil du spise æg eller pomfritter?
-Pomfritter. -Okay!
Her kommer den! Vupti!
Så lækkert!
Yeon-du.
Vil du se noget fedt?
Okay.
Når man er på en badeanstalt,
skal man også gøre det her, men jeg havde glemt det.
Her.
Ta-da! En lammehoved-håndklædehat!
Du milde! Du ser så sød ud!
Se. Hun har også sådan en.
Du spiser så godt!
Skal jeg pille æg?
Det var ikke det, jeg kiggede på.
Hvad?
Hun har en mor, og jeg var misundelig.
Jeg har ingen mor.
Hvad mener du med det?
I dit smukke ansigt
kan jeg se din far og din mor.
Yeon-du.
Alle tager på den rejse en dag.
Din mor gjorde det bare lidt tidligt.
Min far tog også tidligt på den rejse.
Til gengæld sendte han mig en masse venner, så jeg ikke var alene.
-Virkelig? -Ja.
Måske mødtes din mor og min far på deres rejse.
Den dag du kiggede efter korncirkler,
bragte de os måske sammen,
så vi kunne more os sammen.
Så vi kunne blive venner!
Det er godt at hænge ud med dig.
I lige måde.
Fra nu af morer vi os sammen.
Lad os have det sjovt i dag.
Okay.
Hvad med at have det lidt sjovt nu?
Jeg piller et.
Det har været svært at møde dig.
Du har ikke været hjemme i et par dage.
Ja.
Jeg skulle hente tøj. Jeg smutter.
Sagen er…
…jeg rejser i morgen.
Okay, god rejse.
Jeg holder kontakt.
Jeg ringer og sender SMS'er.
Din fødselsdag er sidst på året…
Det behøver du ikke.
Da jeg hørte det som barn, glædede jeg mig.
Jeg ventede.
Der var dage, hvor jeg havde brug for dig.
Men ikke mere.
Seung-hyo.
Hvad laver du?
Hvorfor sidder du på mit kontor sådan?
Hvorfor vaskede du hår på arbejde? Sov du her?
Jeg havde travlt.
Men hvorfor er du her?
Jeg har noget til dig.
Hey, Seok-ryu!
Den er ukogt! Spis den ikke!
Vil du på hospitalet?
Spis salat.
Dong-jin, kom her.
Det er varmt.
-Skal vi spise på taget? -Man skal bekæmpe ild med ild.
Der er en dejlig stemning.
Gyeong-jong, poserne under dine øjne hænger helt ned.
Ja. Han ligner en vaskebjørn.
De ville tro, du var en ven.
Jeg kom fra nattevagten.
Skulle du ikke få noget søvn?
Det anede vi ikke.
Nej, det er fint.
Træthed kan ikke afhjælpes bare med søvn.
Man skal hygge sig med familien.
Så slapper man af.
Du har ret. Det er godt at være sammen sådan her.
Jeg hørte, I ikke kunne tage på ferie, da I havde så travlt.
Tænk på det her som ferie.
Skat, lad os tage et billede.
-Hvorfor tage billeder? -Det bliver et minde.
-Du ser godt ud. -Nej.
-Tag bare et billede. -Hvor åndssvagt.
-Seung-hyo, sid med dem. -Kom her.
Vi tager et som et minde.
Okay.
Du ser forfærdelig ud.
-Er det rigtigt sådan her? Vi spiser. -Smil. Kom tættere på.
Hey, smil!
-Seung-hyo. -Smil.
En, to, tre. Sig appelsin! Sådan!
Jeg ryddede op på mit værelse
og fandt det tilfældigvis.
Tak.
Du har et nu. Et familiebillede.
Skal du ikke til lufthavnen og sige farvel til din mor?
Hvornår afgår flyet?
Jeg ved det ikke.
Ved din far det ikke?
Jeg ringer til ham.
FAR
Hallo, jeg skulle lige ringe til dig.
Hvad?
Gjorde hun?
Far.
Hvad skete der?
Jeg har lige fået opkaldet.
Vi fandt Seo Hye-suks kuffert i terminalen.
Den blev først bragt til hittegodskontoret.
På grund af Udenrigsministeriets skilt blev den bragt hertil.
Hun var på vej til lufthavnen.
Jeg forstår.
Jeg prøver at ringe.
Det har vi også prøvet.
Mobilen er vist derinde.
-Betjent Kim? -Ja?
Et øjeblik.
Hvis hun har mistet kuffert og mobil,
er hun så ikke i problemer?
Hendes kontakter er på mobilen.
Kender du koden til låsen?
Hendes fødselsdag er den 17. juni.
Prøv med din og din fars fødselsdage.
Okay.
Den åbnede!
Hvad var tallet?
Deres bryllupsdag.
Hvor tror du, hun er?
Kan vi kontakte hende?
SE-HWAN
Hej. Er du fremme?
Hallo?
-Hvem er det? -Choi Gyeong-jong.
Hallo.
Jeg forklarer, hvorfor jeg har min kones mobil, senere.
Ved du, hvor hun er?
-Hvad? -Kom hun til lufthavnen?
Lufthavnen?
Hun rejser til sin nye stilling.
Jeg kender ikke tidspunktet.
Hvilken ny stilling?
Hun er gået på pension. Vidste du det ikke?
Hvad?
Det har hun vist ikke fortalt.
Jeg ved ikke, om jeg burde sige det,
men Hye-suk opfører sig underligt.
Hvorfor blomsterne?
For at fejre din pensionering og hårde arbejde.
Hvis pensionering?
-Hvad? -Du milde.
Jeg elsker duften af liljekonval.
Men hvis pensionering?
Tja…
Jeg glemte det næsten. Hvornår omplacerer du mig?
Jeg taler med ministeren, hvis du ikke siger det snart.
Hye-suk…
Du skræmmer mig.
De er så smukke.
Jeg havde fortalt hende, at hun ikke ville blive omplaceret mere.
Det havde hun accepteret.
Men hun kunne ikke huske.
Som om hun hørte det for første gang.
Jeg skal finde hende hurtigt.
Ved du, hvor kun kunne være taget hen?
Hun er så ond.
Hvordan kan hun rejse uden at sige farvel?
Isprinsessen levede op til sit navn.
Og så bare efterlade en gave?
Hun beklagede og sagde, at hun ringer snart.
Så kan vi åbne den nu?
Er det ikke Chatin?
Det er dyrt.
Vent!
Jeg er også ekspert i kosmetik.
Er det creme?
Hvad står der?
-"Suble…" -Toner?
Det er nok solcreme.
"Suble…"
For pokker!
Hey, det er hangul-landet!
Hvorfor skulle de bruge de bogstaver?
Jeg ringer til Hye-suk senere.
Nej, jeg spørger Seok-ryu.
Jeg kan ikke engang se det.
Seung-hyo! Seok-ryu! Godt, I er her.
Tante Mi-suk, ved du, hvor min mor tog hen?
-Hvad? -Find hende for mig.
Men hvorfor gik den i stykker?
Den her var derinde.
Du milde.
Vent.
Safran.
Du indtager så meget medicin og ved det stadig ikke?
Hvad?
Det er ikke safran.
-Er det ikke saponin? -Jo, det er.
Jeg troede også, det var saponin.
Du glemte et magasin på engelsk i min taske.
Et magasin?
Aldrig.
Hvis pensionering?
Jeg var sikker på, jeg havde mobilen.
Man kan nemt forveksle de to.
Ja. Og de har næsten samme størrelse.
Man kan forveksle dem.
Hvor er min kuffert?
Hvorfor er jeg heroppe?
For pokker.
Vi talte i telefonen i går.
Hun skulle til bjergene og få luft.
Jeg ved ikke hvor.
Det eneste bjerg, Hye-suk kunne tage til, er Gajeongsan.
Der ligger templet, som vi besøgte.
Far, denne vej.
Goddag.
Undskyld, men har du set denne person her?
Ja, jeg så hende tidligere.
Hun kom alene.
Hvor så du hende?
Hun sad derovre i lang tid.
-Tak. -Tak.
Hun så hende tidligere, så hun er nok gået.
Lad os smutte.
Mor skrev det her.
Håndskriften er hendes.
Jeg er faktisk katolik.
Men da Buddha har stor medfølelse og barmhjertighed,
kan du venligst opfylde mit ønske?
Lad mig ikke glemme min mand og min søn.
LAD MIG IKKE GLEMME MIN MAND OG MIN SON
Hr. Choi, jeg tror, hun er taget af sted, så bare rolig.
Choisseung.
Lad os kigge på restauranter, hoteller og andre terminaler dernede.
Okay.
Far, det er mors sko.
Hvad?
Er du sikker?
Ja.
Tror du, der skete hende noget?
Vi bør kigge på området.
Men det fører til en klippe dernede.
Og det bliver mørkt.
-Jeg går ned. -Jeg går.
Er der en nødsituation, kan jeg klare den bedre end dig.
Så lad os gå sammen.
Jeg går ned fra toppen.
I to kommer op gennem vandrestien.
Seung-hyo, det lover jeg,
jeg finder din mor.
Vær forsigtig.
Lad os lede efter hende.
Vær forsigtig!
Undskyld.
Det går ikke.
Du går for hurtigt og kommer til skade.
Tag min hånd. Vi går langsomt.
Bare rolig. Hun har det fint.
Hun er den klogeste i Lavendel.
Ja.
Lad os gå.
Lad os finde din mor.
Hye-suk!
Hye-suk? Hye-suk!
Hye-suk!
Hye-suk, vågn op.
Hye-suk.
Er du vågen?
Skat.
Hører du mig?
Ja.
Tak. Tusind tak.
Gør det ondt nogen steder?
Mit ben.
Jeg forstuvede anklen.
Det blev mørkt, og der var ingen her.
Jeg ville ringe efter hjælp, men havde ikke telefonen.
Hvorfor kom du her alene?
Hvorfor sagde du ikke noget?
Hvorfor løj du om omplaceringen?
Jeg troede, det ville berolige dig.
Nej.
Det er løgn.
Jeg ville beskytte min stolthed.
Jeg ville ikke forlades.
Hvorfor skulle jeg forlade dig?
Du var ikke forelsket i mig mere,
men jeg ville holde fast i din skygge.
Jeg brugte årtier på at se dig rejse.
Det er ikke sandt.
Du tog mere og mere afstand.
Det var mig, der altid sjoskede hen til dig.
Jeg savnede dig.
Da du var i Frankrig,
da du var i Afrika,
da du var hjemme i Korea,
savnede jeg dig altid.
Hvorfor kunne vi ikke sige den slags?
Hvordan endte vi sådan her?
Du milde.
Mor!
Far!
Seung-hyo!
Hr. Choi! Tante Hye-suk!
-Seok-ryu. -Er du okay?
Du kom også.
Seung-hyo, det er okay.
Jeg er ikke så skadet. Undskyld.
Skræmte jeg dig?
Seung-hyo.
Hvorfor gør I det mod mig?
Skilsmissen.
Beslutte at rejse og ikke engang spørge mig…
Hvorfor spurgte I ikke?
Hvorfor?
Hvorfor er I ligeglade med mine følelser?
Jeg bad julemanden om det hver jul.
"Jeg vil ikke græde."
"Jeg vil være god."
"Så…"
"Så giv mig min mor tilbage."
"Så…
…lad mig spise sammen med min mor og far."
Ved I…
Ved I, hvor meget jeg prøvede at være en god dreng?
Men jeg er voksen nu.
Jeg vil ikke engang tænke på den slags!
Men…
…når jeg ser jer,
går jeg tilbage til dengang, jeg var syv.
Jeg har siddet fast der hele mit liv.
Selvom jeg er blevet voksen, som en idiot…
…vil jeg stadig…
…spise sammen med min mor og far.
Jeg beklager.
Det gør jeg.
Seung-hyo.
Jeg beklager meget.
Jeg troede, du hadede mig.
Jeg kan ikke leve som mor.
Seung-hyo.
Jeg beklager meget.
Jeg må have mistet forstanden. Jeg mente det ikke.
Jeg beklager.
Det gør jeg, Seung-hyo.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg har begået så mange fejl.
Du var altid
så meget bedre tilpas hos Mi-suk end hos mig.
Du har ret.
Jeg er bedre tilpas hos hende.
Men alligevel…
På trods af det…
…har jeg altid…
…har jeg altid savnet dig.
Lad os tage hjem.
Jeg har stadig brug for dig.
Jeg beklager meget.
Jeg fik dig til at føle dig ensom.
Jeg beklager meget.
Men jeg elsker dig så højt.
Lad være med at græde, Seung-hyo.
Jeg forlader dig ikke igen.
Jeg elsker dig så højt. Jeg beklager.
Far, er du okay?
Jeg bærer hende.
Ja.
Hun er min kone.
Jeg bærer hende.
Lad dem være.
Ja.
Er jeg ikke tung?
Slet ikke.
Du er let som en fjer.
Nej, du er let som luft.
Hold op.
Jeg har tænkt på det et stykke tid.
De passer så godt sammen.
Ringede du?
De kommer nu.
-Her er de! -Hvor?
Hye-suk!
Du milde! Din lille skid!
-Vent. -Hey!
Vi var så bekymrede.
Vi troede, at der var sket noget.
Drik det her først!
Denne medicin er den bedste til at berolige nerver.
Hold op med det!
Hvorfor er I her så sent?
Lav ikke ballade. Tag hjem.
Du milde.
-Vil du virkelig have os til at gå? -Ja.
Får vi ikke engang et kram?
Jeg er varm og klistret.
Jeg skal i bad.
-Skat, hjælp mig. -Okay.
Tak for i dag. Kom godt hjem.
Godnat.
Hold da op.
-Tak. Tag hjem. -Hye-suk!
Kom her. Lad os give hånd.
Kom nu. Hey!
Den snob har det helt fint.
Lavendel, natten er slut.
-Slut? -Og drik det der.
-Du skal falde til ro. -Det gør jeg.
Seok-ryu, Seung-hyo. Godt gået.
Det virker som en forstuvning,
men lad os tage et røntgenbillede på hospitalet i morgen.
Okay.
Lad os også tage en MR-scanning af hjernen snart.
Jeg har hørt om, hvad der sker med dig.
Kender Seung-hyo til det?
Nej.
Det er nok ikke noget.
Vi tjekker det bare. Vær ikke bange.
Selvom du ikke er okay,
bliver jeg hos dig.
"I medgang og modgang,
i sygdom og ved godt helbred,
elske hinanden, til døden skiller os ad."
Vi gav et løfte.
Jeg glemte det løfte i alt for lang tid.
Du kan starte nu.
Du må være udmattet fra i dag. Gå i bad, og hvil dig.
I lige måde.
Vent.
Vent et øjeblik.
Skal jeg…
…tage dig til badeværelset?
Vil du gøre det?
Her.
Hvad har du i hånden?
En blokfløjte.
Du tiltrækker slanger med den.
Jeg spiller ikke.
Jeg skal lave en model og analyserer dens struktur.
Når vi skilte dem ad som børn, kom der en masse spyt ud.
Undskyld.
Jeg skal på forretningsrejse i morgen.
Okay.
-Hvor skal du hen? -Gangwon-provins.
Hvornår kommer du igen?
Om to uger.
Hvorfor så længe?
Det er jo ikke i udlandet.
Det er et vigtigt projekt.
Kom med, hvis du keder dig.
Kun hvis du virkelig keder dig og ikke har andet at lave.
Det tror jeg ikke.
God rejse.
Tak.
Fint.
Hej.
Muslinger.
Skægget på indersiden fjernes med en saks.
Så blancheres de.
De må ikke tilberedes for længe.
Okay.
Hvad gør du ved vinduerne?
Det er ikke sjovt at hænge ud alene.
Tænk på mundstykket som indgangen til bygningen.
Den bliver lavet af kævler.
Når der kommer luft ind gennem hullerne, vil det skabe lyde.
Jeg keder mig.
I dag…
…laver jeg coq au vin.
Coq au vin betyder "hane i vin".
Med kylling og grøntsager braiseret i vin
er det en traditionel ret.
Hvad?
Spiller den ikke?
Er den slut?
Seok-ryu.
Hvad i alverden siger han?
Jeg ved det!
MÆLKEN UDLØBER I DAG
MEN MINE FØLELSER FOR DIG FORDÆRVES IKKE I MORGEN ELLER SENERE
ANSØGNING GODKENDT TIL STILLING PÅ SYDPOLEN
Mo-eum!
-Seok-ryu! -Hvor er dine bilnøgler?
-I min taske. -Din taske?
-Lån mig din bil. -Ja da.
-Hvor skal du hen? -Se Seung-hyo.
Er igangsætteren endelig blevet aktiveret?
CHOISSEUNG
HR. YOON
Hr. Yoon, det er mig.
Ved du, hvor Seung-hyo er?
Seok-ryu?
Hvorfor tager du ikke telefonen?
Den var på lydløs.
Hvorfor er du her?
Jeg kedede mig.
Du sagde, jeg måtte.
Kedede du dig?
Ja.
Uden dig ser tiden ud til at trække ud.
Uden dig er tegneserier ikke sjove.
Uden dig er legepladsen stille.
Uden dig føles hver dag halvkedelig.
Det er som at spise ukrydret suppe eller dumplings uden sojasovs.
Som ikke at drikke bananmælk efter at have været på badeanstalten.
Så jeg tænkte lige. Vil du drikke bananmælk med mig?
Tænker du på mad i denne slags situation?
Jeg har ikke brug for bananmælk mere.
BELATED
BELATED REALIZATION
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard