LJUBAV U SUSJEDSTVU
Zašto me tako gledaš?
Samo…
Ovo kao da je san.
Ne mogu vjerovati.
-Jao. -Nije san, zar ne?
Imaš pravo. Stvarno je.
A mi smo zajedno.
Baš čudno.
Biti ovako zajedno.
Što je čudno?
Kao da me nešto škaklja.
Nisam sigurna gdje točno,
ali negdje duboko u srcu
kao da puckaju mjehurići.
I meni je tako.
Kao da nam struja prolazi kroz tijela.
Da. Zapravo, ovako je…
Znaš kad ti trebaju izvaditi krv, pa ti traže venu?
Kažu ti da stišćeš šaku?
Takav osjećaj.
To je ljubav.
Što?
To je ljubav.
Ma daj. Prerano je da spominjemo ljubav.
Čekali smo 30 godina, a još je prerano?
Istina.
Ali zbog riječi „ljubav” osjećam nelagodu.
Malo se i sramim.
Volim te.
Kao obitelj, kao prijateljicu, kao moju curu.
Ljubav ponekad mijenja svoj oblik…
ali nije bilo trenutka da te nisam volio.
Baš smo se odlično proveli.
Bok!
-Mi-suk? -Ne znam kako smo se vratili.
Bili smo na putovanju, no nemam pravu fotografiju.
Zato što kamera ne laže.
Tako izgledaš. Požali se mami.
Gyeong-jong je pretvorio Hye-suk u supermodel.
Noge joj izgledaju tako duge.
Ali Hye-suk…
Kao i kad smo jeli rakove.
Gyeong-jong je izvadio meso iz svih kliješta
i hranio je.
A ti? Samo si se brinuo da ti jedeš.
Zato što je on liječnik.
Stručnjak je za rasijecanje.
-Lijepo ih je očistio. -Zaboravio si?
Pa ti si kuhar.
Željela sam otići prošetati, a ti si se napio i zaspao.
Zašto toliko hrčeš?
Nisam namjerno.
Rano ste se vratili.
Hej, teta Mi-suk. Jeste li se zabavili na putu?
Niste li prestari da rano ujutro čitate stripove?
Seung-hyo.
Voliš ljubavne stripove?
Baš si romantičan.
Da, pomalo.
Da.
-Hej, Seung-hyo. -Da?
Pogrešno si zakopčao košulju.
Stvarno? Kao dijete! Ne znaš si ni košulju zakopčati.
-Dođi. -Imate pravo.
-Zašto si tako nespretan? -Kako se to dogodilo?
Kakva glupa pogreška!
Mama! Pita je li vam bilo zabavno.
Pitaj oca.
Zašto? Nešto si učinio?
Ne, samo se želi svađati.
Tata, pusti ga.
-Niste ni dirnuli juhu. Seung-hyo! -Da?
Pozovi roditelje.
-Da pojedemo. -U redu.
Idi! Brzo.
-Da, hajde. -U redu.
Izašao je 20. broj „Princeze”!
Nemamo hrane kod kuće, pa smo je htjeli naručiti.
-Hvala na obroku. -Nema na čemu.
Neugodno mi je. Niste se imali prilike ni odmoriti.
-Ajme. -Meni ne smeta.
Ali ne znam za mamurnog supruga.
Ni pse se ne ometa dok jedu.
Inače, gomtang je odličan za mamurluk.
Da, odličan je.
Kako je bilo na putu?
Lijepo. Oraspoložili smo se.
-Zar ne, dušo? -Da.
Sljedeći put pođite s nama.
Nas dvoje?
Ne možemo ih tek tako odvesti.
Moramo ih prvo dovesti u red.
Što?
Želi reći da se prvo trebaju vjenčati.
Vjenčati?
-Da. -Što?
Hye-suk i ja dogovorile smo se da ćemo im naći partnere.
Baš smiješno. Da niste možda sklopile krvnu prisegu?
Dušo, nađi nekog pogodnog u bolnici.
-Dobro! -U redu.
-Može? -Sigurno nema nikoga.
Sumnjam da bi se netko oženio sa Seok-ryu.
Seung-hyo! Pa ne možeš tako govoriti.
Nezahvalno derište.
-Zašto govoriš protiv moje kćeri? -Da.
Nisam mislio da si takav. Uzrujao si me.
-Nisam tako mislio. -U redu je.
Isto tako, nema ni žene koja bi njega trpjela.
Zašto si rekla…
Seok-ryu, što ne valja sa Seung-hyom?
Uredan je i pristojan.
I dobar, na mene.
Oprostite, nisam tako mislila.
Mi se tako zafrkavamo. Ismijavamo jedno drugoga.
Da.
Neprestano se zadirkujemo i vučemo za nos.
Shvaćam.
O tome je riječ?
Da. Tako je.
Na kraju ćemo se još posvađati. Jedimo.
U redu.
Hvala na obroku.
Ajme, baš sam se uzrujala.
Joj.
Gotovo sam se ugušila.
Od nervoze sam jedva mogao jesti.
Ipak, uspjeli smo. Odsad se moramo više potruditi.
Bolje da budemo iskreni i da im kažemo da smo zajedno.
Ne.
Situacija nije dobra.
Otkazane su mi zaruke.
A Hyeon-jun je nedavno došao ovamo.
Izgledalo bi kao da sam lakomislena.
Dakle, stvarno gajiš osjećaje prema meni?
Kako se sad možeš zezati?
Nemoj se brinuti zbog toga.
Mogu sve jako dobro objasniti.
Ne, nije samo to.
Bit će neugodno i mučno.
Doznaju li moji roditelji da hodamo,
nećeš više moći dolaziti u moju sobu.
-Molim? -Razmisli.
Ispitivat će što, kada, gdje, zašto i kako.
Pratit će svaki naš korak.
Zabranit će mi izlaske.
Po cijele će dane nadzirati četvrt.
Ako se to dogodi,
morat ćemo imati pristojan, nedužan i topao odnos,
kao da smo klinci.
Bolje da ostane tajna. Nećemo im ništa reći.
Ne smiju nas uhvatiti.
Upravo ti to govorim.
Kako je bilo?
Hej, što radiš?
Hej, nasred smo ulice!
-Je li sve dobro prošlo? -Da.
Lijepa si i s ove strane.
-U redu! -U redu!
Možeš ti to!
-Provjerimo prvi kat. -Idemo!
-Imaju i grabilicu. -Sjajno! Isprobajmo sve.
EPIZODA 13 LJUBAV
Što da radim s ovim?
Da opet krenem s grupnom prodajom?
Ne, nisam se dovoljno reklamirao.
Kratka videa su popularna.
Snimit ću se kako vježbam.
Dong-jin, dođi na dinju!
Daj, mama. Nije dinja sad važna.
-Neću! -Onda nemoj, blesane!
Sve ću sam pojesti.
Zar će dovijeka samo piti proteine?
Derište.
Nije uopće snimala okolinu. Samo sebe.
Ajme, Hye-suk! Fotke su ti super!
Opa, vidi tu figuru! Kao manekenka.
Promijeni profilnu fotku. Ova ti je najbolja.
Misliš? Nisam mislila da sam dobro ispala.
Izgledaš bolje nego uživo.
Ajme.
Oboje smo bili na izletu, a ja nemam nijednu dobru fotku.
I dalje ti o fotografijama? Majko mila!
Morala bih snimiti sto fotografija da jedna bude pristojna.
Nisi pazio jesu li oči otvorene ili mi kosa visi preko lica.
Nisi gledao.
Oprosti, Mi-suk. Ja sam kriv. A sad dosta.
Već me uši bole.
Pogledaj ovu kompoziciju.
Snimio ju je odozdo, kao manekenku.
Poludjet ću.
Hej, klipane! Dođi na dinju!
-Ovako. -Što radiš?
Buljiš u brokulu?
Da.
Grah, špinat i patlidžan.
Vodim rat živaca protiv hrane koju mrzim.
Ako ih mrziš, zašto si ih kupila?
Mama kaže da su zdravi, pa me tjera da ih jedem.
I zato ćeš kupovati i bacati sve povrće na svijetu?
Smišljam recepte da budu ukusni.
Znaš kako sportaši smišljaju svoje poteze
koji se onda zovu po njima?
Na primjer, okret Kim Yuna Yuna i Yeo 1 i Yeo 2 Yeo Hong-chula.
Smislit ću svoje autorsko jelo.
Što planiraš pripremiti?
Rižoto s brokulom i piletinom!
Fuj! Zlo mi je i kad samo čujem za tu kombinaciju.
I meni malo.
Hej, kuhinja je posvećeno područje. Što radiš?
Da prestanem?
Ne, nastavi.
Zašto gori svjetlo? Netko je ovdje?
Bože moj, treba ih odmah gasiti.
Svjetla i ovdje gore.
Današnji mladi ne znaju štedjeti…
Što je ovo?
Što je sve ovo?
Gljive, špinat i celer.
Sve će se pokvariti!
Moraju biti u hladnjaku!
Ajme meni.
Za boga miloga.
Rekao si da noću nema nikoga.
Valjda je došao po nešto.
Stalno nešto zaboravlja.
Koliko ćemo još morati čekati?
Ispit mi je za dva dana. Moram se pripremiti.
Trebala si se ranije pripremiti.
Što je? Misliš da nećeš proći?
Pisani ispit bio je lagan. Brine me praktični dio.
Kažu da prolazi manje od 30 posto kandidata.
Smišljaš izgovore u slučaju pada?
Tri su stvari koje ne postoje u mojem životu.
Pad, neuspjeh i odbacivanje.
U redu.
Nemoj stajati tamo i dođi.
Skrivanje i prikrivanje.
Baš pustolovno živim u posljednje vrijeme.
Meni se sviđa. Uzbudljivo je.
Ti si želio reći svima da smo prohodali.
Čini mi se da uživaš u ovome.
Zabava još nije započela.
Neće joj biti kraja.
Požuri se, zakasnit ćeš na posao.
-Zdravo. -Yeon-du!
-Gospođo Do! -Yeon-du!
Yeon-du, jesam li ti nedostajala?
Jesi.
I ti meni.
Ajme, danas si tako lijepa.
Dan-ho, daj nam da čuvamo Yeon-du.
Brižno ću paziti na nju.
Hvala na tome, ali ne treba.
Nova dadilja stiže idući tjedan.
Ali mogu pomoći dotad.
Stvarno je u redu.
Bilo bi mi jako neugodno
da vam dajem toliko posla.
Yeon-du.
Uopće nije problem.
-Idemo. -U redu.
-Bok, Yeon-du! -Bok.
Ugodan dan, gđo Do.
-Bok, Yeon-du. -Bok, Mo-eum.
Ovako ne može dalje.
Moram dobiti unuku.
Reci starijoj kćeri neka ti rodi treću.
Pođi na spoj naslijepo.
Reci starijoj kćeri da…
Mislim da ne bi trebala.
To je sjajna prilika.
Htjela sam pitati Seok-ryu, ali šteta bi bilo propustiti.
Ti pođi.
Seok-ryu nikad ne bi pristala. Kao što neću ni ja.
Zašto ne želiš ići?
Netko ti se već sviđa?
Čekaj malo.
Čekaj malo! Imaš nekoga! Koga? Nekoga s posla?
-Mama. -Što je?
-Idem. -Dobro, ali…
Hej! Tko je on?
Hej, reci mi! Mo-eum!
Što je bilo, Yeon-du?
Odjednom ne želiš u vrtić?
Tako je.
Morat ću čekati do večeri da dođeš po mene.
-A da dođem prije? -Ni to ne želim.
Onda ne bi mogao raditi zbog mene.
I meni je teško ostaviti te ovdje cijeli dan.
Ali shvaćaš da je to još samo malo.
Ne mogu biti kod Mo-eum?
Sviđa mi se ondje.
Gospođa Do kuha finu hranu.
A Mo-eum se uvijek igra sa mnom.
Ja ću se igrati s tobom i zabavljati te.
Što kažeš da ovaj vikend odemo voziti bicikli uz rijeku Han?
-Stvarno? -Da.
Idemo sad u vrtić, dobro?
Molim vas, nemojte dirati sastojke.
Samo ih gledajte.
Provjerite nedostaje li što i imate li čega premalo.
Provjerite sada.
Nakon što ispit započne, više nećete moći ništa dobiti.
Ima li pitanja?
Započnimo s ispitom.
NACIONALNI PRAKTIČNI KVALIFIKACIJSKI ISPIT
-Opet to jedeš? -Da.
-Viđaš se s nekim? -Da. Što?
Nekoć si ručao polako poput francuskog plemića.
A sad već danima jedeš ovo.
I s posla odlaziš točno u 18 h. Sumnjivo. Nije to nalik tebi.
Želim imati malo više vremena za sebe.
A ovdje je već sve pomiješano,
pa štedim vrijeme.
Najvažnije od svega, ukusno je.
Znaš mene. Kad se nečega primim, ne odustajem.
Da, istina.
Da i ja kušam?
Hajde. Kušaj.
Koju da uzmem?
Bulgogi je dobar ako ne voliš ljuto.
Bulgogi? U redu.
Pa ovdje je i žlica.
Choisseung! Što radiš ovdje?
Što misliš? Došao sam čestitati curi.
Izvoli.
Nismo još dobili rezultate. Zašto mi čestitaš?
Kakav je ovo buket?
Za razliku od tebe, mislim da je proces važniji od rezultata.
Ubit ću te.
Čak i da me ubiješ, bio bi to sretan kraj.
Postaješ sve nestašniji.
Svoj sam softver prilagodio ulozi dečka.
Najnovija verzija uključuje cvijeće.
Baš si slatkorječiv.
Opraštam ti jer je cvijeće lijepo.
-Ti si ljepša. -Ne pretjeruj.
Ne mogu te razlikovati od cvijeća. Zbunjen sam.
Prestani ili ću te resetirati.
A, to ne želim. Prestat ću.
Hej!
Ne viđam te.
Da.
Krenula si nekamo?
Na poslovno putovanje.
Moram na posao. Oprosti.
Ne mogu vjerovati da radiš na ovako lijep dan.
Zato je loše imati posao.
Pogledaj mene. Slobodan sam i sretan.
Sigurno je lijepo biti nezaposlen.
Nisam više nezaposlen.
Pokrenuo sam posao.
Prodajem ovaj proizvod.
-Dat ću ti jednu. -Ne, hvala.
Ne, uzmi.
-Rekla sam da neću. -Podići ću ti.
Radiš ovdje?
To je prijateljeva tvrtka.
Čija? Gospodina Yoona?
Zove se Choi Seung-hyo.
-Seung-hyo! -Hej, Dong-jin.
Imam nešto po sebi?
Baš si nespretna.
-I ti si ovdje? -Što?
Znala sam da ništa od tebe.
Gotova si kad dođem kući.
Kakvo je to cvijeće?
-Moje je. -Njegovo je.
Dao mi ga je klijent.
-A ona ga je ukrala. -Čuvala sam ga.
Kradeš cvijeće od ljudi?
Bez brige. Tužit ću je mami.
Ne moraš.
Mama? Sestra?
Vi ste brat i sestra?
Da, nažalost, to mi je mlađi brat.
A odakle se vi znate?
Ide u moju teretanu.
Shvaćam.
Tko bi mislio da smo ovako povezani?
Je li svijet tako malen ili je ovo sudbina?
Seung-hyo, kad sam već ovdje, možeš mi pokazati ured?
Što? Svakako. Što te zanima?
Baš je lijepo. Zgodno. Djeluje skupo.
Zašto si ga doveo ovamo?
A što sam mogao? Otjerati ga?
Zašto ne? Hej!
Ako si završio, gubi se!
Ti si vlasnica? On nije ništa rekao.
-Zašto me tjeraš? -I on želi da odeš.
Oprosti.
Rekao si da prodaješ ovo?
Znaš da se o ovome pisalo po društvenim mrežama?
To je tražena roba do koje je teško doći.
Ali ti si je dobila zahvaljujući vezi.
Šališ se? Meni nije ništa dao.
Nisam to mislila.
Pisalo se o tome zbog plijesni u proteinima.
Nisi znao?
Što?
Nemoguće.
Mama!
Što se događa? Zašto si ga dovukla za uho?
I tata je ovdje. Mama, tata.
Idiot je opet zabrljao.
Mama, rekla sam ti da mu ne daješ novac.
Ne samo da je izgubio sav novac,
nego će ga možda i tužiti.
Tužiti?
Znaš one kutije u njegovoj sobi?
Pitala sam se što su.
Prodaje pljesniv protein koji nema dozvolu za prodaju.
Što? Plijesan?
Što ćemo s tom propalicom?
Budalo jedna!
Trebao sam te se odavno već odreći.
Ali trpim te zbog tvoje majke!
Je li ovo istina?
-Ni ja nisam znao. -Hej.
Neznanje te ne opravdava.
Moramo prvo ovo riješiti.
Koliko si ih prodao?
Reci mi! Koliko si ih prodao?
Deset.
Jak si na riječima, ali ne i na prodaji.
I bolje da je tako.
Dok još imaš vremena,
nazovi kupce i ispričaj im se.
Vrati im novac.
-Dobro. -Majko mila!
Taj mali…
Mene je prevario.
Čak i nakon deset godina obmana, pomislila sam:
„Ovaj će put sve biti u redu.
Uspjet će.
Nezaposlen je, ne smijem biti stroga.
Što ako skrene na stranputicu?
Ipak, dobra je srca i moj je sin. Moram mu vjerovati.”
Ali ovo je prevršilo svaku mjeru.
Ako imaš oči, pogledaj druge.
Pogledaj koliko ljudi rade.
A ti?
Mislio si da ćeš se lako obogatiti?
Kako si mogao biti lakomislen i prodavati takvu robu?
Osobito nešto što se unosi u tijelo?
Nikad ništa od tebe.
Tvoj način razmišljanja više se ne može popraviti.
Nije tako.
Ovaj sam put zbilja želio uspjeti.
I ja znam.
Znam da sam vam teret.
Nisam pametan,
nisam bio dobar poput Seok-ryu i slabić sam.
Znam da ništa niste očekivali od mene.
Znam i to.
Zato nisam želio biti nitko i ništa.
Želio sam uspjeti!
Želio sam zaraditi da mami kupim lijepu torbu
i tati novi auto!
I sebi!
I ja želim biti netko i nešto.
Hej, Dong-jin.
Bože.
Hej, Dan-ho.
Možemo se valjda pozdraviti.
Pozdravio sam te.
Ne samo formalnim kimanjem glave.
„Kako si proveo dan?
Kako si?” Mislila sam na takve srdačne pozdrave.
Gotovo je s tim.
Opa.
Baš jadno.
Imam nešto za tebe.
Izvoli, uzmi.
Sjećam se onoga što si rekao u kampu.
Ne, ne možemo. Nikada.
Yeon-du ne može biti tvoja kćer.
A ono je bila pogreška.
Mora biti.
Zašto?
Jer se ne smije dogoditi.
Ali…
Ne zvuči li to nezgodno?
Kako to misliš?
Rekla sam ti da mi se sviđaš,
a ti si rekao da se to ne smije dogoditi.
Nisi rekao da ti se ne sviđam.
Ne sviđaš mi se.
-Što? -Rekla si da ti se sviđam.
Nisam želio biti grub i izravan.
Dovodiš me u neugodan položaj.
A što je bilo ono?
Sve one masti koje si mi dao.
Nisi li time želio pokazati što osjećaš prema meni?
Pogrešno si to protumačila.
Masti su samo masti.
Shvaćam.
Dakle, to je bilo to.
Ipak, uzmi ovo, neugodno mi je.
U redu, idem.
Zaboravila sam. Idemo u istom smjeru.
Idem ja prva.
Ne žuri se.
Toliko je toga što mi se ne smije više sviđati.
Baš loše.
Naprijed.
U gužvi si?
Ne. Završavam čitanje disertacije.
Važna je?
Ne, ali čitanje mi je navika.
-Što je? Trebaš nešto? -Ne.
Samo me zanimalo što radiš.
Opa.
Nisam znala da imaš toliko knjiga.
I prozor je golem.
Da.
Ali nije li ti krevet premalen?
Sigurno je neugodan.
Spavam sam, tako da je dovoljan.
I ja spavam sama, ali na većem krevetu.
Pitala sam se…
Hoćeš li se vratiti u spavaću sobu?
Što?
-Ne želiš? -Želim!
Bože!
Gyeong-jong!
Gyeong-jong, čekaj me.
Da, oprostite.
Odmah ću vam vratiti novac.
Što hoćeš?
Zašto ulaziš bez kucanja?
I ti možeš tako.
Jednom si napisala na vratima da ćeš me ubiti ako uđem.
-Mrzila sam te. -To tako otvoreno kažeš?
Mislila sam da te mama voli više od mene.
Koliko god sam se trudila biti najbolja u svemu,
za nju si uvijek bio na prvom mjestu.
Nije istina.
Ti si joj bila sve.
Obožavala te i ponosila se tobom.
Živjela je za tebe.
Sve je to besmisleno.
Hej, Dong-jin.
Što je?
Živim 13 mjeseci duže od tebe, pa govorim iz iskustva.
Ne mogu svi biti posebni.
Većina ljudi živi običnim životom.
Isto vrijedi i za mene.
Nemoj stoga biti opsjednut svojim uspjehom.
Samo nađi ono što je dragocjeno u tvojem životu.
To je sasvim dovoljno.
Poslušaj me, ipak sam preboljela bolest.
Baš nisko. Koristiš bolest da držiš predavanja.
I još nešto.
Govorim ti to jer mi se čini da ne znaš.
Nisi slabić.
Što?
Bio si spreman poginuti za pileće batake.
Na švedskom si stolu uvijek pojeo svu hranu,
poput roja skakavaca.
A sada godinu dana živiš na proteinima i pilećim prsima.
Za to treba volja.
Lijepo te gledati kako radiš kao trener. Vidi se da si predan.
Nisam bio trener. Samo sam želio postati.
Zašto nisi položio ispit?
Trebao si se potruditi.
Pa sad si rekla da sam se trudio.
-Ali samo si pokušao. -Što radiš?
Svi pokušavaju. Trebao si biti bolji.
-Seok-ryu. -I ja sam želio proći.
-Razgovara s Dong-jinom. -Što s njim?
-Misliš da želim biti glup? -Što radiš?
-Tiho. -Što je?
Što je bilo? Pala si?
Ništa strašno. Možeš ponovno otići na ispit.
Ne prolaze se takvi ispiti od prve.
Ne bi bilo ljudski. Ionako si već poput vile.
Odsad me
samo zovi Zvončica.
Molim?
Pa,
ova je vila prošla ispit od prve!
Dobila sam certifikat majstorice korejske kuhinje!
Ajme meni!
Ne mogu vjerovati!
Čekaj me! Dolazim.
Opa!
Hej, to nisu vrata! Ozlijedit ćeš se!
Ovo neće ići. Idem okolo.
Vidimo se.
Hajde!
Što mu je?
Je li te netko slijedio?
Je li ovo Hyereung-dong ili Havaji?
Ne misliš da si ovako sumnjiva?
Moramo biti oprezni u četvrti.
Družimo se već desetljećima.
Mogli bismo se grliti
i nikome to ne bi bilo neobično.
Istina.
Hej! Što ako nas netko vidi?
Rekao sam ti.
Nikome neće biti sumnjivo.
Čestitam.
Prošla si od prve. Tipično za tebe.
Stvarno sam sretna.
Puno više nego kad sam upala na faks i kad me zaposlio Greip.
Sretan sam što si sretna.
Sad kad imam certifikat,
pripremit ću se i početi zaozbiljno.
Potražit ću posao.
Kad počneš raditi, moraš biti oprezna u kuhinji.
Voda, vatra i noževi.
Drugi muškarci.
Razmislit ću o tom posljednjem.
Muškarci koji kuhaju imaju lijepe podlaktice.
Nevjerojatno.
Znaš, arhitekti imaju još ljepše podlaktice.
Imaš pravo! Što je to?
Vene su ti iskočile.
Vidi. Pogledaj tetive.
Da, gledam.
I pogledaj mišiće.
Bože. Svaka čast danas.
Odmori se. Vidimo se sutra.
-U redu. -Kakav je to sako?
Kamo ideš?
Idem nekamo. Bok.
Ajme, što ti je?
Što sam učinio?
Pa vidiš boju. U crnini je.
POKOJNA YEO JU-EUN
Zdravo, Ju-eun.
Ovdje sam.
Dugo se nismo vidjele.
Život mi je ludnica.
Ne.
Iskreno, to je izgovor.
Samo sam
nekako…
zaboravila na tebe.
POKOJNA YEO JU-EUN
20. STUDENOGA 1988. - 2. KOLOVOZA 2021.
Rekla si da su unutra možda klinci.
Još se sjećam kako si utrčala u zgradu.
Kad god se toga sjetim,
jako mi je teško.
Da. Sad smo iste dobi.
Sljedeće godine bit ću starija, pa ću govoriti neformalnije.
Idem.
Vratit ću se.
Yeon-du.
Pozdravi.
Zdravo,
mama.
Zdravo,
tata.
POKOJNI KANG IN-HO, SEO JI-YEON
Mama.
Tata.
POKOJNI KANG DONG-JU, LEE MI-JEONG
Ji-yeon.
POKOJNI KANG IN-HO, SEO JI-YEON
I In-ho.
Jeste li dobro?
Yeon-du je jako narasla.
Sad je viša i ojačala je.
Počela je jesti mrkve i paprike.
Znam i abecedu.
Istina.
Dobro pjeva pjesmicu s abecedom.
Ne brinite se za Yeon-du.
Uvijek ću biti uz nju.
Naučila sam
kako praviti origami cvijeće.
Donijela sam vam ovo, mama i tata.
Tata već…
Hoću reći, stric Dan-ho već ga ima.
Hoćeš ga sama staviti mami i tati?
Doći ćemo opet.
Doviđenja.
Nisam znao da ću naići na tebe.
Ovdje je pokopana moja prva mentorica.
Zapalila se školska dvorana.
Ušla je kako bi pomogla.
Spasila je stvar i završila u raju.
Baš nezgodno!
Sigurno je bilo teško.
Tebi je bilo teže.
Oprosti što sam prisluškivala.
Sve se dogodilo iznenada.
Išli su na obiteljski izlet.
Morao sam raditi, pa sam rekao da ću doći poslije.
Ali…
To je ona?
Da.
To je moja šurjakinja.
Gospodine.
Bilo je i dijete!
Gdje je?
Nećakinja mi je.
Još je tako mlada.
Gospodine…
Rekli su mi da je šurjakinja
držala Yeon-du do kraja.
Sad smo Yeon-du i ja sami.
Zato si odlučio…
postati njezin otac?
Da.
Yeon-du je za mene bila čudo.
Ali nije bila za druge.
U našoj staroj četvrti
naša je obitelj dugo živjela.
No u vrtiću se proširila glasina o njoj.
Da je preživjela na račun svojih roditelja.
Molim? Kako bi to itko mogao reći?
Odveo sam je prije nego što je shvatila što to znači.
Došli smo u Hyereung-dong.
Želiš li zagrljaj?
Željela bih te utješiti.
Ali ne znam što bih rekla.
Sigurno si cijelo vrijeme tako usamljen.
-Želim te zagrliti. -Ne.
Ne bismo smjeli.
Zašto ne?
I dalje ti se ne sviđam?
Zato što je to i dalje nemoguće.
ŽIVOTOPIS
SVEUČILIŠTE BERKKELEY VODITELJICA PROIZVODA U GREIPU
U redu.
POSAO U KOREJSKOM RESTORANU
PRIJAVA POSLANA
RESTORAN SREBRNA ŽLICA TRAŽI OSOBLJE
PRIJAVA POSLANA
Kuc-kuc. Gospodine Choi.
-Pismo za tebe. -Kakvo pismo?
„Pismo je upućeno iz Engleske.
Proslijedite ga sedam puta ili slijedi nesreća.”
-Poziv na Noć arhitekata. -Svake godine u ovo vrijeme.
Da.
I ove godine smijemo dovesti pratnju?
Znao sam. Imaš nekoga koga ćeš povesti.
Znao sam.
-Nisam to rekao. -Dovedi je. Obavezno.
Moći ćeš pokazati koliko si divan.
Je li to potrebno?
Ja sam uvijek divan.
Baš si brz na jeziku i pametan.
Ali ovaj ćeš put biti još bolji. Zašto?
Restoran Jayeong-dong koji si projektirao
odabran je za arhitektonsko djelo godine.
Stvarno?
Imaš toliko nagrada da se ni ne veseliš.
Nisi zabavan. Idem.
Idem kući.
Dobro, bok.
Inače, Seung-hyo…
Da?
Valjda sam predugo sjedio. Ukočio sam se.
Znaš što? Nije važno. Samo nastavi to što radiš.
Izgledaš zdravo.
-Bok. -Dobro. Bok.
Majko mila!
Na temelju onoga što smo vježbali,
napišite svoje omiljene citate.
-U redu! -U redu!
Da vidim…
SRETNA OBITELJ, SRETAN ŽIVOT
„Lutaj sama kao krava.” Dobro.
Odlično ti odgovara, Jae-suk.
Stvarno nalikuješ na kravu.
-Muu! -Ajme.
Oči su ti kao u teleta.
-Pogledaj me. -Stvarno?
-Hej, djevojke. -Imam lijepe oči.
Djevojke, slušajte.
To bi trebao biti nosorog, a ne krava.
To je izraz iz budističkih tekstova.
Nemoj se razmetati, derište!
U hramu si pisala na francuskom, a sad i ovdje?
Ne zanima me!
Madame, tišina!
Stvarno!
Što si ti napisala, In-suk?
„Rođen si da prođeš ispit.”
Stavit ću to Ki-hoonu u sobu.
E, to je ljubav!
-Baš zabavno. -Opa.
Pogledajte što je na zidu. Imaju toliko tečajeva.
Da.
Možemo opet zajedno krenuti na neki.
Tečaj španjolskog zvuči dobro.
I povijest umjetnosti.
I programiranje.
-Opa! -Ajme, vidi.
Što kažete na jogu?
Tečaj za ukulele. Dobro zvuči.
-Može. -Svi su dobri.
Baš dobro što je Hye-suk u mirovini.
Možemo se stalno ovako družiti.
Prije sam živjela užurbano.
-Sad ću uživati u svojem vremenu. -Da?
U tom slučaju, idemo na putovanje.
-Što? -Putovanje?
-Da. -Već sam bila u Seoraksanu s njom.
Ne samo vas dvije. Sve četiri.
Idemo u inozemstvo.
-Inozemstvo? -Da.
Idemo na krstarenje!
Oduvijek želim na krstarenje!
Idemo na krstarenje po Sredozemlju.
Dobro zvuči.
Koliko stoji krstarenje?
Pet ili šest milijuna vona?
Pokušajmo nešto više.
-Dosta skupo. -Nosit ćemo haljine!
-Imaju zabave? -Da.
-Kao na Titanicu? -Ne spominji to!
-Idemo. -Potonut će!
-Dobro. -Doista?
Gledala si film?
Čak i ako vježbam Životne oluje
Dušo.
Zašto si došla ovamo, a ne otišla kući?
Samo sam navratila.
Bila si na tečaju iz umjetnosti i kulture. Je li bilo zabavno?
Da.
Ručak je, a nemaš gostiju.
Ima i takvih dana.
Dušo?
Prijateljice žele na put…
-Dostava! -Hej!
Kako si?
-Dobro. Evo narudžbe. -Hvala.
Sve manje naručuješ.
Teško je kad je država u krizi.
Jesu li i vama pali prihodi, g. Jo?
Mislio sam da hoće,
ali ispred škole su otvorili zalogajnicu, poslovnicu velikog lanca.
Uzeli su sve mušterije u četvrti.
Naručuju brdo namirnica.
Nisam to smio reći.
Idem.
Dobro, zdravo.
Dušo, što si ono rekla?
Ništa.
Zašto je to rekao?
NAŽALOST, VAŠA PRIJAVA NIJE PRIHVAĆENA
ŽELIMO VAM USPJEH
Dobila sam postao u Kangovu restoranu!
Ajme! Imaju Michelinove zvjezdice.
Baš imam sreće.
Idemo proslaviti. Ja častim!
Hoćemo se naći danas?
Pa…
Čak i kad odem na spoj, ne mogu pobjeći iz ureda.
Žao mi je.
U zamjenu ćeš dobiti malo ovoga kada završim.
Zašto snimaš?
Da imam kad se proslaviš.
Samo te novac zanima.
Ali prvo ću ovo kušati.
Hej, ukusno je.
Mrzim brokulu.
Ali ne miriše mi. Fino je.
Moglo bi biti i bolje.
Nešto nedostaje.
Ne, savršeno je. Jako dobro.
Ne, nešto osim zobi i smeđe riže.
Treba nešto da poboljša teksturu.
Seok-ryu,
imaš li slučajno vremena idući tjedan?
Idući tjedan? Zašto?
Arhitekti imaju godišnju svečanost.
-Da. -Projektirao sam jednu zgradu.
Kažu da je dobila godišnju nagradu.
Stvarno? Čestitam!
Hvala.
Na okupljanju dodjeljuju nagradu.
Ondje će biti moji suradnici i drugi arhitekti.
-I Myeong-u će doći. -Lijepo.
Dakle…
Želio bih ići s tobom.
Mislim da ne mogu.
-Što? -Pa…
Nije mi ondje mjesto.
Zašto ne? Bojiš se da će ti biti neugodno?
Ili zato što još nisi sigurna što će biti s nama?
Ne, nije to.
Što onda?
Bio sam spreman pristati da ne kažemo našim obiteljima.
Ali nećemo valjda i od drugih skrivati?
Svijet je tako malen.
Čak se i Dong-jin i Na-yun poznaju.
Mogli bismo naletjeti na nekoga.
Samo zasad…
Ljutiš se?
Ne.
Oprosti.
Oprosti što sam podigao glas.
Ne ljutim se.
-Stvarno? -Da.
Poštujem tvoju odluku…
Nemoj shvatiti ozbiljno ono što sam rekao.
U redu.
TERETANA
Što radiš? Uđi.
Što?
Gospodine Go, pogriješio sam.
Bila je to budalaština.
Glava mi je bila u oblacima.
Više nisi umišljen, pa se ipak isplatilo.
Obriši ga.
Da, gospodine! Hoću.
I to kako treba!
Na zapovijed!
Ajme, Kangov restoran. Sigurno je dobro.
Hrana je tako dobra.
Ni ja ne mogu vjerovati.
Ali ti si još čudesnija, Su-jin. Otvaraš svoj restoran.
Zato sam željela dobiti certifikat.
Neki sam dan potpisala predugovor za najam prostora.
Čestitam!
Sve ste čudesne!
Meni nitko nije odgovorio na molbe za posao.
Možda zato što sam prestara.
Ili zato što ti je životopis impresivan.
-Što? -Tako je.
Da se bivša zaposlenica Greipa meni javi,
ni ja te ne bi zaposlila.
Bojala bih ti se dati posao.
Misliš?
Samo ti želimo reći da si izvanredna.
AEA SAVJETOVANJE ZA STUDIJ U INOZEMSTVU
UPOZNAJTE CIA-U
NAJBOLJU KUHARSKU ŠKOLU U AMERICI
VODIČ ZA UPIS
Ajme, dugo čekate?
-Ne, u redu je. Zdravo. -Pozdrav.
Hvala vam što dopuštate da pišemo o vašoj zgradi.
Nije to ništa.
Restoran je dobio nagradu. Zahvalan sam.
Pomoći će nam u poslovanju.
Nadam se.
Drugi ću put doći jesti.
Lazanje su bile tako dobre.
Želite da vam ih sad spremim?
Ne, ni slučajno.
Na stanci ste. Ne mogu to tražiti od vas.
Spremam ih jer ih želim kušati.
U tom slučaju…
Mogu li ih uzeti za van?
Bože. Što je ovo?
Lazanje, ravioli i njoki.
Iz slavnog restorana.
Odlično. Nisam željela kuhati.
Inače, je li Seok-ryu kod kuće?
Da, gore je.
Razumijem.
Baš divno. Kako lijepo od njega.
Ne mogu vjerovati da mi je čak i ovo slatko.
Valjda sam poludio. Sigurno.
Bože.
Pukao sam!
Nisam pri sebi.
Našla je što je nedostajalo.
KARFIOL
AEA SAVJETOVANJE ZA STUDIJ U INOZEMSTVU
Što radiš?
Kad si došao? Zašto se nisi javio?
Sredila bih sobu da sam znala da dolaziš.
Što je ovo?
Ništa.
Kuharska škola koju je spomenuo Hyeon-jun?
Zašto to čitaš?
Tek tako, ništa to ne znači.
Ali puno si istraživala.
Idemo van. Mama će nas čuti.
Opet ćeš me ostaviti zbog studija vani?
Gledala sam za svaki slučaj.
Ali zašto si to gledala?
Znaš koliko mi je bilo teško pustiti te da odeš?
Napokon smo zajedno.
Kako si mogla…
Kako si mi mogla to prešutjeti?
Kad sam s tobom, vrijeme tako brzo prolazi da je to nepodnošljivo.
Predaleko mi je i kad sam u drugoj sobi.
Kako si mogla tek tako…
Kako bi mogla i pomisliti da se razdvojimo?
Nije mi lako.
I meni je teško biti daleko od tebe.
Nije lako. I meni je teško.
Nije li to proturječno?
Ne želiš biti daleko od mene,
ali iza leđa istražuješ škole vani.
Pustio bih te da radiš što želiš.
Jer još uvijek patiš.
Moram biti oprezan.
Razumio sam zašto želiš tajiti našu vezu.
Odlučio sam čekati.
Ali bila je to pogreška.
Ništa ti više ne značim.
Odbili su me na svim poslovima.
Od svih restorana
nijedan me nije zvao ni na razgovor.
Mislila sam: „Još sam mlada kad sanjam.”
Željela sam krenuti iznova.
Bila sam previše naivna.
Mislim…
Nije lako započeti nešto novo s 34 godine.
A i tek sam dobila certifikat.
Bila sam i bolesna.
Ipak, željela sam kuhati.
Mislila sam da će biti bolje s diplomom.
Željela sam se probiti.
Možda sam izbjegavala problem.
Seok-ryu.
Nisam se željela osramotiti pred tobom.
Željela sam pred tobom biti samouvjerena.
Zato sam odbila ići na dodjelu nagrada.
Seok-ryu.
Nimalo me ne sramotiš.
Ne postoji nitko toliko posvećen i iskren u životu.
Što se mene tiče,
svejedno mi je što radiš i kakav dojam ostavljaš.
Sviđaš mi se ovakva kakva jesi.
Hvala ti što to kažeš.
Usrećuješ me.
Ali mislim da to nije dovoljno za mene.
Ovaj…
Ne mogu živjeti od ljubavi.
Oprosti. Idem.
Nemoj ići za mnom.
Trebam malo prostora.
Samo nekoliko dana.
Ne, samo jedan tjedan.
Zašto?
Neću se skrivati u spilji,
ali neugodno mi je.
Želim nestati na neko vrijeme.
Možeš li mi to učiniti?
Gđice Jung, jeste li dobro?
Molim?
Pa to je novinar.
Najuporniji i najodlučniji novinar na svijetu.
Novinar, Kang Dan-ho.
-Opa! -Mislim da si pijana.
Najbolje da pođeš kući.
Otpratit ću te.
Baš čudno.
Kad skineš naočale, trebao bi se pretvoriti u Kaljuža-Mana.
Ali ipak si ostao isti.
Gdje ti je plašt?
Gdje?
Jako si pijana.
Kupit ću nešto za mamurluk.
Zašto stalno mijenjaš riječi i ono što radiš?
Zašto se ponašaš suprotno od napisanog?
Hoću reći,
pišeš članke pravedno i odvažno poput Kaljuža-Mana.
Ali prema meni
ponašaš se kao plašljiv i sitničav zlikovac.
Imaš pravo. Zlikovac sam u tvojemu životu.
Nećeš dobro proći budeš li sa mnom.
Neću te moći zaštititi ni spasiti.
Što se tiče Kaljuža-Mana…
zaboravi ga kao i san ljetne noći.
Baš duhovito!
-Hej, Dan-ho. -Što je?
Izgledam li ti poput iskrene i nevine junakinje
koja želi da je spasi Kaljuža-Man?
Sama ću se pobrinuti za sebe.
A ti, Kaljuža-Manu, pozabavi se svojim osjećajima.
A ovaj put
to nije slučajno, nego namjerno.
Izbjegavaj koliko hoćeš. Prokletstvo.
Jesi li izbjegao?
Ne, spusti me!
Smiri se. Past ćeš ako se ne smiriš.
Zemlja se okreće.
Osjećam gravitaciju.
Tlo se trese.
Poput planine Baekdu…
Erupcija.
Misliš da u krateru stvarno živi čudovište?
Kamo ćemo?
-Spusti me. -Zdravo.
Zdravo.
Je li kojim slučajem…
na tvojim leđima Mo-eum?
Ajme meni. Gdje si se tako napila?
Kakva sramota!
Tko si ti?
Tko si… Mama?
Ovo je moja mama!
Kad je bila mala, htjela je biti Spider-Man.
Čak si je zalijepila ruke.
A sad je odrasla i sramoti me.
Za boga miloga!
-Zašto si se tako napila? -To boli.
Dan-ho, hvala.
Žao mi je.
Nisam dobro odgojila kćer.
Tko bi želio uzeti tako nemarnu djevojku?
Dobro ste je odgojili.
Osim toga,
ja bih želio uzeti Mo-eum.
Molim? Kako to misliš?
Znam da je predobra za mene.
Znam da se brinete.
Pokušao sam prekinuti sve veze s njom,
ali mislim da ne mogu.
Dan-ho.
Nedostaješ mi, Seok-ryu.
BAE SEOK-RYU
Trebam malo prostora.
Samo par dana.
Ne, samo jedan tjedan.
Neću se skrivati u spilji,
ali neugodno mi je.
Želim nestati na neko vrijeme.
Možeš li mi to učiniti?
Nije dobro.
I ovo je loše.
Zašto ništa ne valja?
Što radiš?
Osim pljesnivih proteina, rješavam se i svoje bijedne prošlosti.
Plaćaš visoku cijenu.
Bolje vrati mami novac.
Vratit ću joj čim dobijem plaću.
Opet radim u teretani.
Ići ću i polagati ispit.
Stvarno?
Što te je spopalo?
Dojmilo me se ono što si rekla.
Dobro sam razmislio o tome zašto sam živio u zabludi.
I…
Osjećao sam se manje vrijednim.
Bilo mi je neugodno,
pa nisam slušao i opirao sam se.
Želio sam biti bolji od tebe.
Ali obitelj smo. Nije to važno.
Zvuči sladunjavo, pa nisam želio o tome.
Bacit ću ovo.
Idemo.
Dobili smo raspored podjele
i obnovu granica za postrojenje u Cheongyu-dongu.
Sljedeći tjedan moraš na teren.
Seung-hyo?
-Gospodine Choi? -Da? Što?
Oprosti.
Što si rekao?
Problemi u ljubavnom životu?
Što je? Naziru se pukotine? Sve će se raspasti?
Pitaš zato što znaš ili ne?
Ne znam, ali zanima me. Zato pitam.
Mislim da ne mogu ići na Noć arhitekata.
Molim? Zašto tako naglo?
Samo…
Možeš li primiti nagradu umjesto mene?
Znam da sam stvoren za pozornicu,
ali trebao bi sam primiti nagradu.
Molim te, pomogni mi.
Osim toga, moram ići.
Možemo li nastaviti poslije?
Kamo ideš?
Na teren u Sehyeon-dongu.
Nismo li ondje već pri kraju posla?
Jesmo.
-Pazi se. -Bok.
Baš sam se udebljao.
Moram na detoksikaciju prije dodjele.
Novinar želi cijeli dan provesti s nama.
-I da ostane na gradilištu? -Da.
Piše članke iz osobnog iskustva.
Koliko mu posla mogu dati?
Da samo glumi da radi?
Ne.
Radit će kao i svi drugi.
Smatrajte ga novim, mladim zaposlenikom.
Podučite ga.
Neću mu popuštati.
Neka dođe.
Dobro. Je li stigao danas materijal?
Da, stigla je izolacija.
Već je ugrađujemo.
-Provjerit ću kad sam ovdje. -Naravno.
SEOK-RYU
HITNA POMOĆ
Seung-hyo!
Seung-hyo, gdje si?
Ovdje sam.
Hej.
Zašto plačeš?
Nisu ti rekli da nije ništa strašno?
Trebao sam te ja nazvati.
Samo sam istegnuo desnu ruku…
Volim te.
Molim?
Kažem da te volim.
Seok-ryu.
Bila sam budala.
Nisam se trebala osjećati manje vrijednom.
Iako ne mogu živjeti od ljubavi,
zbog nje sam ostala bez teka.
Sve što sam pripremila bilo je grozno.
Nisam mogla vježbati.
Rekla sam da me ne zoveš, a čekala sam tvoj poziv.
Bio je to kaos.
I sve to samo danas.
Znaš koliko sam se preplašila?
Gotovo sam se onesvijestila!
Pala u nesvijest!
Žao mi je.
Zašto se smiješ?
Prestrašiš li me opet, kunem se da ću te ubiti!
Rekoh ti da bih bio sretan i mrtav.
Ne govori tako.
Prestani plakati. Zašto plačeš?
Nije mi ništa. Neću umrijeti.
Što god mi se dogodi,
uvijek ću biti uz tebe.
-Razumiješ? -Da.
I zato…
Reci još jednom.
Što?
Da me voliš.
Već sam rekla. Zašto hoćeš još jednom?
Volim te, Seok-ryu.
Toliko si mi nedostajala.
Ali želio sam te poslušati, pa nisam zvao.
Čekao sam koliko sam god mogao.
Čim sam se povrijedio, rekao sam:
„Danas ću vidjeti Seok-ryu.”
Nije pravedno da nema boljeg izraza od „volim te”.
Zato što te toliko volim.
LJUBAV
NAJVEĆA JE SREĆA LJUBITI GLASNO
ANDRÉ GIDE
LJUBAV U SUSJEDSTVU
Osvojila si nagradu. Ja sam te prijavio.
Oprosti što ti nisam rekao.
Imam nagradu?
A da radiš ono što i prije?
Snimala si kuharska videa u SAD-u. Možeš i ovdje.
-Spremna sam. -Onda krećemo.
Da se nisi usudila hodati s njim! Ni po koju cijenu!
Mo-eum i ja se volimo.
Ne znam što da radim.
-Oženit ću se. -S kim?
Moram je zaprositi.
Znaš za neki dobar način?
HOĆEŠ LI SE UDATI ZA MENE?
Danas je taj dan.
Prijevod titlova: Vedran Pavlić