LJUBAV U SUSJEDSTVU
-Je li stigao danas materijal? -Da, stigla je izolacija.
Već je ugrađujemo.
-Provjerit ću kad sam ovdje. -Naravno.
SEOK-RYU
Kažu da oni koji se susretnu sa smrću
često imaju slična iskustva.
Bok, kako se zoveš?
U tom trenutku
pred očima vam proleti cijeli život.
To se dogodilo i meni.
Bio si odličan!
Svaka čast!
Uzmi ovo.
Zaključaš li vrata,
razbit ću ih.
-Seok-ryu? -Choisseung?
Ajme!
Ovaj…
Sviđaš mi se.
Previše žuriš. Možeš se ozlijediti.
Primi me za ruku i idemo polako.
U svakom trenu
mojega života,
Seok-ryu je bila ondje.
Kamena obloga?
Dobar komad stijene!
Mogao si se ozbiljno ozlijediti.
Kad bolje razmislim, tvoje okruženje nije nimalo sigurno.
Željezo, opeka, staklo i čavli.
Opasno je.
Baš moraš raditi kao arhitekt?
Sigurno moraš. Ne možeš odustati od posla koji voliš.
Ali budi oprezan. Nosi kacigu ili nekakav oklop.
Ajme, baš sam se zabrinula.
Zašto stojiš? Što radiš?
-Treća si. -Što?
Na kuharskom natjecanju.
O čemu govoriš?
Nisam bila na nikakvom natjecanju.
Ja sam te prijavio.
NATJECANJE U ZDRAVIM JELIMA
Gospodine Choi?
Inače nemamo dostavu, ali napravio sam iznimku za vas.
Ali brzo je dostavite.
Hvala.
Kakav je ovo plakat?
Organiziramo kuharska natjecanja.
Za naše polaznike.
Danas je zadnji dan, pa ću ga skinuti.
NATJECANJE U ZDRAVIM JELIMA
UPUTE
PRVO, OSUŠITE PILETINU TAPKANJEM
ZAČINITE SOLI I PAPROM PO ŽELJI
BAE SEOK-RYU
Što planiraš pripremiti?
Rižoto s brokulom i piletinom!
RIŽOTO S BROKULOM I PILETINOM!
Oprosti što ti nisam rekao.
Osvojila sam nagradu?
Da, treće mjesto.
Da vidim.
TREĆE MJESTO BAE SEOK-RYU
Organizator je Korejska povrćarska udruga.
Maleno natjecanje.
Bilo tko se mogao prijaviti.
Dobro kuhaš, pa sam mislio da neće štetiti.
Izvan sebe sam.
Oprosti, nisam smio to učiniti.
Toliko sam sretna da sam izvan sebe.
Što?
Pobjeđivala sam u toliko toga.
Ali još nikad nisam bila tako sretna kao s ovim trećim mjestom.
Stvarno? Ozbiljno?
Da.
Jako želim kuhati,
ali nitko mi ne želi dati posao.
Nisam htjela mariti za tuđe mišljenje,
ali to je jako teško.
Pitala sam se zašto sam takva. Osjećala sam se očajno.
Ali sad imam osjećaj da mi nebo dopušta da i dalje pokušavam.
Kakvo olakšanje!
Mislio sam da te zanima tko je prvi i drugi.
Tko je pobijedio? S kojim jelom?
„Lee Su-a. Korjenasto povrće i pet vrsta hranjive riže.”
Nije baš maštovito i domišljato.
14. EPIZODA SLATKA LJUBAV
Tradicionalno jelo. Da vidim opet.
Sigurno si sretna s trećim mjestom?
Preplašila si me.
Zašto stojiš ovdje?
Gospodin Kang ne dolazi u obzir.
Ako ćeš hodati s njim, pričekaj da umrem.
A samo da znaš, živjet ću do 100. godine.
Onda ćemo imati preko 70.
„Mi”?
Rekla si „mi”?
Mama!
Ako želiš dugo živjeti, nemoj ovo jesti.
Za sve si ti kriva!
Ne mogu se iskaliti na tebi, pa se zbog stresa prejedam!
Da, u redu.
-Hej. -U redu.
-Hej! -Razumijem.
Ne čuješ što ti govorim?
Hej! Da se nisi usudila hodati s njim! Ni po koju cijenu!
Da nisi ni pomislila!
Život je težak, čak i kad je put lagan.
Zašto bi dobrovoljno ušetala ravno u vatru?
Gospođo Do!
Pojela sam grickalice koje ste mi dali jučer.
Dobro sam oprala zube.
-Stvarno? -Da.
I puno sam se osmjehivala.
Prijateljima i nastavnici.
I tati.
Više nema bacila koji su me rastuživali.
Zakasnit ćeš u školu. Pođi, Yeon-du.
Yeon-du, idemo.
Idemo.
Hajde.
Znam da je predobra za mene.
Znam da se brinete.
Pokušao sam prekinuti sve veze s njom,
ali mislim da ne mogu.
Dan-ho.
Uđi unutra.
Zašto me zaključavaš? Čekaj!
-Dan-ho! -Uđi unutra.
Tako će biti najbolje.
Rekao si da ćeš me uzeti.
Da me ne možeš ostaviti.
Dobro?
-Uđi. -Čekaj.
Sam si to rekao!
Ulazi! Smjesta!
Oprostite što sam vas prepao.
Objasnit ću kako se sve dogodilo…
Ne želim znati.
-Molim? -Ne zanima me.
A i to ne bi ništa promijenilo.
Mo-eum je ovakva otkad je bila dijete.
Sažalijeva se nad svime.
Da ide kupiti igračke
i ugleda staricu kako prodaje povrće,
odmah bi radije kupila sve povrće.
Dobrotvorne akcije. Božićne markice.
Potrošila bi sav svoj novac na takve stvari.
To je vjerojatno razlog.
Voli Yeon-du.
Sažalila se što sam podižeš dijete.
Bilo bi bolje da si pripazio na svoje ponašanje.
Samo zato što je ona takva ne znači da moraš biti i ti.
Imaš dijete.
-Majko… -Ne zovi me tako!
Pravit ću se da nisam ništa čula.
Nadam se da nećemo imati još ovako neugodnih trenutaka.
Gotovo je. Idi!
Vruće je, zar ne?
Zašto si došao raditi preko ljeta?
Istina.
Kako ti se čini posao?
Dosta je težak.
Htio sam da mi odvrati misli.
Što?
Ništa. Evo još jednog kamiona.
Nemamo vremena ni predahnuti.
Hej, idi straga!
Uzmi, tvoja nagrada.
Teža je nego što sam očekivao.
Teška je zato što je vrijedna.
Je li ti ruka dobro? Koliko ćeš nositi gips?
Mogu ga skinuti. Ništa strašno.
Kakvo olakšanje! Pred tom je rukom puno posla.
Što radiš?
Imamo puno ponuda, možda zbog nagrade.
Bit ćemo jako zaposleni.
A želio sam malo manje raditi.
Što govoriš? Željezo se kuje dok je vruće.
Lansirat ćemo se na vrh.
-Ženim se. -Molim? Što si rekao?
Oženit ću se.
Čekaj. S kim?
-Sa Seok-ryu. -Seok-ryu?
-Seok-ryu ti je cura? -Glumiš kao da nisi znao.
Ajme! Kako je to moguće?
Prijatelji ste iz djetinjstva.
Kao da ste obitelj.
-Ne možete. -Myeong-u, stišaj se i sjedni.
-Mislim… -Sjedni.
Majko mila!
-Dakle… -Da?
-Znaš… -Da?
Ovako.
Moram je zaprositi.
Znaš za neki dobar način? Imaš iskustva.
Seung-hyo, profić sam.
Daj, želiš da te naučim?
-Kao prvo… -Da?
Idi… na bejzbolski stadion.
U stanci će te sigurno pokazati na ekranu.
Onda klekni i izvadi prsten koji ćeš ponijeti.
Rasplakat će se!
Ne voli gužve.
Bilo bi teško odvući je onamo.
Postoji i drugi način.
Povedi je u kazalište.
Kad ugase svjetla i podignu zastor, onda joj reci.
„Hoćeš li se udati za mene? Ne. Vjenčajmo se.”
Rasplakat će se.
Žene stvarno to vole?
Ozbiljno.
Vidiš? Čak se i Na-yun slaže.
Kao i milenijalci i generacija Z.
Shvaćam.
-Učini to. -Vidiš?
Ako želiš da te odbije na licu mjesta, učini to.
Prosidba je važna samo vama.
Osim ako im nisi kupio ulaznice, nemoj kvariti iskustvo drugima.
Pa ideja nije moja.
Samo zapamti tri stvari.
Bez publike, pristojan prsten i iskreno pismo.
Zar ne bi to bilo previše obično?
Nema smisla da samo taj dan bude poseban.
Neka svaki dan s njom bude poseban.
Imaš pravo.
Hvala.
Hvala i tebi.
Vidjela sam kuću koju si sagradio. Zaljubila sam se u nju.
To me i dovelo ovamo.
Isprva divljenje, a onda ljubav.
Sve se to pomiješalo, pa sam se zbunila.
Ali vratila sam se divljenju.
Na-yun.
Budi sretan.
To mi je dovoljno.
Hoću.
Obećavam.
ZDRAVA JELA
„Treće mjesto. Rižoto s brokulom i piletinom.
Bae Seok-ryu.”
Rekla sam Dan-hou da mi se sviđa.
Što?
-Ali odbio me. -Što?
Ipak, ostala sam uz njega.
Hej!
Ali onda je priznao da se i ja njemu sviđam.
Postigli ste zajednički dogovor.
Sretan završetak.
Kakva iznenadna drama!
Zašto tvoja priča ima toliko obrata?
Rekao mi je da mu se sviđam
pred mojom mamom.
Prijateljice, ispričavam se.
Bila sam toliko zaokupljena svojom vezom da sam te zanemarila.
Da. Važna si mi, ali nisam znala da ti se sve to dogodilo.
Bila sam nemarna.
Stvarno mi je žao. Oprosti.
Ja tebi nisam ništa rekla.
Ustani s koljena.
Sigurno ti je bilo teško.
Osjećaji su mi bili poput kiselih, gorkih i slanih okusa.
Ponekad toliko pikantni da sam osjećala žgaravicu.
Je li to ljubav?
Nije to tako jednostavno.
Baš kao i oni slatkiši koje voliš.
Smrde, ali sjajnog su okusa.
Zato sam dosad izbjegavala ljubav.
Ali ipak si se zaljubila.
Nema mi spasa.
Toliko ti se sviđa Kaljuža-man?
Pa…
Ne znam sviđa li mi se kao Kaljuža-Man ili kao Dan-ho.
Što je bilo prije, kokoš ili jaje? Ni sama ne znam više.
A ti?
Seung-hyo ti se toliko sviđa?
Da.
Sviđa joj se!
Hej! Što da radim s mamom?
I mene muči isti problem.
Mama kaže da će se to dogoditi samo preko nje mrtve.
A moja mama vjerojatno bi me ubila.
Baš grozno.
SEOK-RYU
Što radiš?
Pozdrav, gospođo.
Ti si mi pomogao popraviti kolica.
Da, sjećate se.
U svojim godinama sve zaboravljam,
osim onih koji mi pomažu i kojima sam toliko zahvalna.
Nije to ništa.
Isto je tako i s onim novinarom.
Ajme.
Dobro.
Bože.
Ovo je bilo kao na reklami za pivo.
Hoćete još jedno?
Ne, jedno pivo mi je granica.
Shvaćam.
Kao da sam protratio život.
Nisam znao da je pivo ovako dobro.
Alkohol uvijek ima bolji okus nakon napornog rada.
Najbolji sam makgeolli popio
nakon što sam kao volonter gradio kuće potrebitima.
-Gradili ste kuće kao volonter? -Da.
Volontiram od faksa, a sad idem kad god imam vremena.
Popravlja li ta udruga
i kuće u divljim naseljima?
Divljim naseljima?
Znate one straćare kod Hyereung-donga?
Ondje gdje živi ona starija žena.
Otišao sam onamo, a uvjeti su gori nego što sam mislio.
Jeste li slobodni idući tjedan?
Nemamo puno vremena, ali pokušat ću sve organizirati.
Vi ćete to odraditi?
Da.
Nije mi to bila namjera.
Zanimalo me mogu li se prijaviti.
Znam.
No bit će brže odradim li to sam.
Sad mi je žao što sam to rekao.
Ma dajte. Pa čemu služe prijatelji?
Rekli smo da ćemo biti prijatelji,
iako smo i dalje na „vi”.
Iskazujemo si poštovanje.
Ali vi ste i Mo-eumin prijatelj.
Jesam.
Mo-eum i ja sviđamo se jedno drugome.
Što?
Ali njezina me majka ne voli.
Shvaćam.
I sada…
Ne znam što da radim.
Shvaćam.
SEOK-RYU
Ja sam s Mo-eum.
Čekajte.
To je… Sve ste popili?
Rekli ste da je jedno pivo granica.
-Ako želite, mogu kupiti… -Ne, dosta je.
Užasno sam se uzrujala. Neću ići u šetnju.
Šetnja najbolje pomaže protiv stresa.
Sjednimo na tren.
Predahnimo.
Što ti je?
Ovdje je baš ugodno.
-Bože. -Sredi se malo.
Nisam pijan, pa zašto mi govorite da se otrijeznim?
Ono pivo koje ste popili ima više od pet posto alkohola.
Možemo prošetati i zbližiti se.
-Mi? -Ne. Što?
-Što? -Da.
-Što ti je? -Bože!
Ne mogu vjerovati da smo se slučajno susreli!
Kakva slučajnost!
Imaš pravo.
Baš je malena ova četvrt.
Da, stvarno.
-To bi trebala biti gluma? -Inače ne pratim kazalište.
Ali ovo je grozno.
Vidiš? Rekao sam ti da neće upaliti.
Nije važno. Sve sam vam pripremila.
Sami odlučite hoćete li zaplesati ili se vjenčati.
Što?
Idemo.
Hej.
Sretno.
Idemo. Hajde.
Koji…
Koji vrag?
Nevjerojatno.
-Što radiš? -Što?
Da.
-Pio si? -Malo…
Ali posve sam trijezan.
I ja.
Znam da sam one noći bila pijana,
ali svega se sjećam.
Zašto me nisi nazvao?
Zbog moje mame?
Razumijem kako se osjeća.
I ja bih rekao „ne”.
Znam. Da.
Tko pita nekoga da mu bude cura,
što je
praktički bila prošnja,
tako što pita majku?
Oprosti.
Mislio sam da je izravni pristup bolji od laganja.
Nisam tako mislila.
Nisi mi rekao da ti se sviđam.
Odbio si me kad sam ja to tebi rekla.
Ali zašto si sve rekao mojoj mami?
Da stvar bude gora, ja sam tebe prva poljubila…
Zašto si stao?
Oprosti.
Kad bolje razmislim,
danas sam se jako oznojio.
Kakve to ima veze?
Nepristojno je.
Ovo što sad radiš je nepristojno!
Sviđaš mi se.
Nakon obiteljske nesreće,
svaki dan kao da imam hitan slučaj.
Ali onda sam čuo sirenu. Pojavila se bolničarka.
Spasila je ljude.
I pomogla Yeon-du.
Ta me časna žena spasila.
Priznajem da mi se sviđa.
Nakon što sam ovo čula,
mogu ti reći da znaš s riječima.
Novcem koji ću zaraditi člancima
kupit ću ti puno dobre hrane.
Misliš da ćeš moći? Imam prilično velik apetit.
Onda ću morati pisati više članaka.
RESTORAN „IZ NEKOG DRUGOG SVIJETA”
Hrana je spremna. Uslast!
Na redu je Seo Ji-yeong.
Koji vrag?
Zar posipaju tteokbokki zlatom?
Zašto je red tako dug već rano ujutro?
Broj 57?
-To sam ja. -Hrana je spremna.
-Dobar tek. -Hvala.
Što?
-Mi-suk? -Bože! Dušo!
Što je ovo? Što to radiš?
Što?
Što radiš? Dušo.
Kažu da se za dizajnerske torbe mora čekati u redu.
A sad i za tteokbokki.
Zašto si ga kupila? Imaš ga ovdje i više nego dovoljno.
Donesi mi taj tteokbokki.
Zašto?
„Upoznaj neprijatelja i uvijek ćeš pobijediti.”
Upoznajmo neprijatelja.
Ajme.
Što je?
Što je bilo?
Što je? Ha?
Ukusno je.
Hrana im je dobra.
Nije dobra.
Ništa u usporedbi s tvojom. Okus je prejak.
Ne osjećaju se nijanse okusa.
Nema smisla kad nema gostiju.
-Većinom je prazno. -Ljudi danas…
Samo žele jake okuse.
Okusni su pupoljci uništeni.
Mi-suk, da odustanem?
Što?
Ništa. Šalim se.
Idem počistiti.
Da, sljedeći petak.
Može?
Stvarno? Hvala.
Da, u redu. Bok.
-Hej. -Bok.
-Nisi još naručio? -Nisam.
Hvala na hrani.
Baš je fino.
Kako im polazi za rukom?
Ovo je nova radna navika?
Svaki put kad nešto fino pojedemo.
Vjerojatno. A da!
G. Yoon dao mi je popis dobrih restorana.
Da mi je želudac zdrav,
išla bih po restoranima i snimala videa.
Zašto buljiš u mene?
Šalim se. Vidiš da jedem.
Stvarno.
A da radiš ono što i prije?
Snimala si kuharska videa u SAD-u. Možeš i ovdje.
Nema šanse.
Ondje nitko ne poznaje korejsku hranu. Glumila sam da znam.
Ovdje je drukčije.
Nije. Sada bi bila još i bolja.
Ima toliko drugih nadarenih ljudi.
A kanali na NerTubeu tako su profesionalni i kvalitetni.
Kako bih mogla biti takva?
Mogao bih te ja snimati.
-Ti? -Da.
Hej.
-Bolje je bez? -Da.
-Prejako je. -Dobro.
Ovako će biti u redu. Samo da stisnem snimanje.
Što? Već? Čekaj!
Što ću prvo?
Već sam pripremila sastojke.
Da prvo zakuham vodu?
Čekaj.
Moram blanširati brokulu i spremiti pileći temeljac.
Chefice Bae, zašto si nervozna? Pa nije ti prvi put.
Ne znam, ali baš sam nervozna.
Izgledam li čudno na kameri?
Prelijepa si, najljepša na svijetu.
U posljednje vrijeme nemam samopouzdanja i samopoštovanja.
Potištena sam.
Promijenit ćemo to.
Hej, kamera snima.
Hrana ti je stvarno ukusna.
Znam to bolje od svih.
Spremna sam.
-Onda krećemo. -Dobro.
Spremna? Akcija!
Danas ćemo pripremiti
rižoto od brokule, karfiola i piletine.
I po nazivu se vidi da je riječ o zdravoj kombinaciji.
Iskreno, ne zvuči baš ukusno.
Ali danas ću
pokušati dokazati da zdrava hrana može biti i ukusna.
Nešto nije u redu?
Odbio me.
Kako možeš to tako otvoreno reći?
Nemam razloga skrivati.
Ipak, većini ljudi bilo bi neugodno to reći.
Ne.
Ponosim se što sam se zaljubila u njega…
iako sad istovremeno sagorijevam kalorije i svoje srce.
Pij dok vježbaš. Ako si dehidrirana, izgubit ćeš mišićnu masu.
Ne, hvala.
Popit ću poslije.
Izgleda da ti sad treba.
Kao da ćeš se rasplakati.
Ipak…
-Nemoj se zaljubiti u mene. -Što?
Klijentica i trener ne smiju hodati.
Odlučio sam se posvetiti poslu.
Što mu je? Je li poludio?
Stigla sam.
Izvoli.
Što se događa? Rekla si da će mi od njih porasti šećer.
To je keto kruh od bademova brašna.
Otišla sam daleko da ga kupim.
Valjda si mi se zbilja htjela ispričati.
Da, žao mi je.
Osim toga,
i dalje će mi biti žao.
Prohodat ću s Dan-hoom.
Derište malo, izgubila sam apetit zbog tebe!
Rekla sam ti da ne smiješ!
Mama, Yeon-du
nije Dan-hoova kći.
Nećakinja mu je.
-Što? -Njegovi roditelji i roditelji Yeon-du…
Poginuli su u nesreći.
Zato se Dan-ho brine za nju.
Pa što?
To ništa ne mijenja.
Ako mu je nećakinja, a ne kći,
mislila si da ću pristati?
Nisam ti to rekla da pristaneš.
Nakon svega, samo su njih dvoje živi.
Jedina su si obitelj, a ja ti to govorim
zato što…
želim ih zaštititi.
Znaš li uopće što to znači?
Moraš postati njezina mama!
Čovjek bezbroj puta poželi da se ne mora brinuti čak ni za svoju djecu.
Misliš da se možeš brinuti za tuđe dijete?
Mama.
Ovaj…
Još se sjećam.
Nakon tatine smrti,
ti, moje sestre i ja
izbačene smo iz bakine kuće.
Radila si preko dana
i učila noću
da bi postala agentica za nekretnine.
Kad si počela raditi,
nikad me nisi prisiljavala na učenje.
Nisi bila opsjednuta ocjenama.
Kad je bila riječ o karijeri i ostalome, poštovala si moje odluke.
Možeš li i sada pokušati razumjeti?
Ne mogu. Ne u vezi s tim!
Pođi sutra na spoj naslijepo. I udaj se do kraja godine.
Ne idem na spoj naslijepo, mama.
Inače si puna razumijevanja.
Zašto si tako staromodna kad je riječ o braku?
Ne želim da živiš teško kao ja!
Želim da mi se kći uda za muškarca koji će dugo poživjeti
i da ima puno djece.
Želim da ostariš s njim i da gledate djecu kako rastu!
Želim da imaš sretan i normalan život!
Mama.
Sad sam sretna.
To što sam tvoja kći
i što radim kao bolničarka
čini me vrlo sretnom.
Sviđa mi se Dan-ho
i želim biti s Yeon-du.
Tako da budem još sretnija.
Samo jedan komad kruha. Teško ih je probaviti navečer.
Nije ovo bacila.
UVELO CVIJEĆE LEE HYEONG-GI
„Kako je lijepo gledati ga kako ide kad je vrijeme za odlazak?”
Kad si se spustila ovamo?
Sam si ovo napravio i poklonio mi za rođendan.
Sjećaš se.
Imao sam 22 ili 23 godine.
Kao u nekom drugom životu.
„Ide prema bujnom, zelenom cvatu
te prema skorašnjoj plodnoj jeseni,
a moja mladost vene poput lijepog cvijeta”
Ako je život kao godina,
mi smo sad u jeseni?
Vjerojatno u sredini jeseni.
Slažeš se da smo stvorili i dobre plodove?
Što?
Seok-ryu je lijepo sazrela.
Dong-jin pronalazi svoje mjesto.
Nakon užarenog sunca i vrućine,
naše je ljeto rodilo dragocjene plodove.
Imaš pravo.
Dušo.
Zatvorit ćemo restoran.
Molim?
Volio si pjesme.
A ove ruke tako lijepo crtaju.
No odlučio si se baviti kuhanjem.
Odradio si odličan posao, Geun-sik.
Stvarno to misliš?
Da.
Idemo riješiti stvar prije zime.
Provedimo ostatak jeseni diveći se lišću.
A da još jednom odemo u Seoraksan sa Seung-hyoovim roditeljima?
Zaboravi. Da snimiš još groznih fotki?
Ne, sad imam vremena!
Naučit ću snimati, pa ćeš dobro ispasti.
Idemo na planinu Naejangsan. Ima i drugih mjesta.
Dobro, idemo onamo.
-Songnisan. -Songnisan. U redu!
Ali gdje je planina Naejangsan?
-Provincija Jeolla. -Shvaćam.
-Gdje je Songnisan? -I Jirisan.
Jirisan? Kako bismo se onamo uspeli?
D-DAN
Danas je taj dan.
Hej.
Što se događa?
Što je s vodom?
Tata!
Tata. Nema vode u kupaonici.
Nije ti mama rekla?
Čiste spremnik za vodu. Nema vode do podneva.
Što?
Hoćeš?
YOON MYEONG-U
Hej, Myeong-u.
To?
Dobro, sretno.
Bok.
Sranje!
Ma daj!
Kvragu!
Stvarno?
Hej!
Derište!
Pa ti si nas pozvala!
-I još kasniš! -Hajde.
-Stvarno? -Oprostite!
Stala sam u putničkoj agenciji.
Pogledajte ovo.
Pitala sam ih za sva krstarenja koja imaju.
Već?
Stvarno si nestrpljiva.
Moramo odmah odrediti datum
ili ništa od toga.
-Luksuzni paket. -Da.
Letimo poslovnom klasom od Incheona do Italije.
A onda kreće krstarenje!
Poslovna klasa prilično je skupa.
Pa to nam je prvo zajedničko putovanje u inozemstvo.
Putovanje uoči 60. rođendana.
-Šezdesetog? -Krećemo iz Italije.
A idemo još u Grčku i Tursku.
-Tako je. -Ajme.
Hej. Dajte.
U Koreji još nismo posjetili puno mjesta.
Zašto bismo išli onamo?
Što ako dobijemo morsku bolest?
Lijekovi danas rade čuda!
Tako je.
A u Koreji?
-Putovat ćemo Korejom kad ostarimo. -Da.
Zbog koljena kasnije nećeš moći u Europu.
Da, In-suk ima pravo.
Svaki me dan nešto drugo boli. A koljena mi škripe.
-Zar ne? -Da.
Jae-suk, pogledaj.
Pogledaj boju mora. Zar nije divna?
Zamisli da upoznaš nekog frajera.
-Nevjerojatno! -Opa!
Zatvaraš restoran?
Zato sam ti rekao da dođeš.
Vlasnik je poludio, jedi koliko želiš.
Baš šteta!
Ttteokbokki i pržene paprike.
Baš je fino.
Dođi do nas i jedi ih ondje.
Imat ću vremena cijeli dan za druženje.
Ne bih želio smetati.
Nešto bih ti predložio.
Što?
Gledaj,
nauči me snimati fotke.
Može? Znaš koliko me žena gnjavi zbog toga?
Zašto si snimao onako dobro?
Uništio si mi život!
Stvarno?
Dobro, naučit ću te kako se fotografira.
Hvala ti puno.
Tako je prazno ovdje.
Kad smo već kod toga,
pokazat ću ti nešto posebno.
Najdragocjenije
Stvarno! Ozbiljno!
Ovim ću platiti lekcije.
Otvorit ću.
Ovako, usred bijela dana?
Ma daj. Pa ja sam vlasnik.
Rekao sam ti da je vlasnik lud.
Ovo je ionako za moju ženu.
Ovime plaćam tečaj.
U tom slučaju, prihvaćam.
-Hvala. -Nema na čemu.
Baš ovdje!
Shvatiš gdje se nalaze unutarnji organi.
Opa!
Prava stvar!
Opet si nešto zaboravila?
Gospođo Do.
Yeon-du.
Otkud ti ovdje?
Imam nešto za vas.
Što?
Izvolite.
Što je to?
Cvijet.
Dajem ga samo ljudima koji su mi dragi.
Želim ga dati vama.
Napravila sam ga najljepšim bojama.
Želiš ga dati meni?
Da.
U zadnje vrijeme nikad se ne smiješite.
Što ako vam se razboli i srce?
Uzmite i nasmiješite se.
Hvala ti.
Čeka me moja dadilja.
Ugodan dan.
U redu. Bok.
Baš je draga.
A ja sam grozna.
Zdravo.
-Zdravo. -Sve je spremno. Izvolite.
Hvala.
HOĆEŠ LI SE UDATI ZA MENE?
Hvala.
RIŽOTO OD KARFIOLA I PILETINE
Broj pregleda uopće ne raste.
MAJSTORICA BAE 79 PREGLEDA - PRIJE JEDNOG TJEDNA
Ni ja to ne bih gledala.
Brokula, karfiol i pileća prsa.
Ni ja to ne bih jela.
CHOISSEUNG
Zaboravila sam na dogovor.
Choisseung, čekaš li me dugo?
Oprosti!
Oprosti što si čekao.
U redu je. Nisi se morala žuriti.
Kosa ti je mokra.
Što ako se prehladiš?
U redu je. Što ćemo danas?
Prvo idemo pojesti nešto dobro.
Rezervirao sam nam stol.
Super!
Udebljat ću se zbog tebe.
To mi je san.
Koji vrag?
Stražnji je kraj slupan.
Što? Tvoj stražnji kraj? Boli te?
Ne moj. Tvoj auto.
Glavno da si ti dobro.
Idemo u bolnicu za svaki slučaj.
Dobro sam. Sve je u redu.
Idemo jesti. Gladna sam.
Stvarno si dobro?
Da, stvarno.
Idemo jesti.
Ovo je zgrada za koju si dobio nagradu?
Sazrio si, Choisseung.
Kao dijete, krio si se iza mene.
Baš si lijepo izrastao.
Prva si žena koja se ovako odnosi prema meni.
Naravno, bit ćeš i zadnja.
Hej.
Siguran si da je ovo poznati restoran?
Nema gostiju.
-Samo mi. -Tako je.
Restoran je slavan.
Postoji razlog zašto nema gostiju.
-Zato što je danas… -Da!
Ne znaš za našeg slavnog kuhara?
Nemaš pojma.
Ispričavam se.
U redu je.
Danas sam imao vrlo važne obveze.
Dopustite.
Prvi je slijed bruschetta.
S vrhunskim maslinovim uljem…
-U redu je. Javite se. -Dobro.
Ispričavam se.
Hej.
Što? Sada?
Ajme!
Da, u redu.
Svaka čast. Super.
Nešto se dogodilo?
Rodilo mi se dijete!
Supruga je od zore u trudovima.
Opa!
Zašto mi niste rekli?
Želio sam.
Ali sve smo pripremili, a ovo je tako važan dan.
-Znam, ali ipak… -Čekajte.
Zar nećete poći?
Brzo. Idite ženi.
Da, hajde. Ne brinite se za nas.
Stvarno mi je žao.
Ali moram ići.
-Gotovo sam zaboravio! -Da?
-Gospodine Choi! -Da?
Torta je u kuhinji.
-Sretno danas. -Sretno.
-I vama! -Sretno!
Majko mila!
Opa.
Čini se da smo završili s jelom.
-Idemo kući nakon ovoga? -Da.
Zapravo, ne. Ne možemo.
Torta…
Spremio nam je desert.
Hoćemo je pojesti prije odlaska?
-Da, može. -U redu.
Hvala na jelu.
U redu je. Još imam šanse.
Samo da sve dobro završi.
Za mene su
rezultati važniji od procesa, zar ne?
Mogu ja to.
Mogu ja to, zar ne?
Idemo.
Jesi li dobro?
Trebao si paziti.
Sigurno je boljelo.
Hej.
Drago mi je što si došla.
Bože. Spremila sam žele od žira. Ponesi malo.
Baš ti hvala.
Čula sam da su nam muževi
zajedno u restoranu.
Iako smo susjedi, nisu bili bliski.
A sad su dobri prijatelji. Baš smiješno.
Znam.
Mi-suk, moramo razgovarati.
Reci.
Znaš ono krstarenje? Idemo na njega zajedno.
Ne znam, razmislit ću.
Ako je stvar u novcu, ja ću platiti.
Molim?
Zašto bi ti meni plaćala?
Zato što želim da idemo zajedno.
A i nije to toliko novca.
Prijatelji mogu plaćati.
Ne, ne mogu.
Nije to kao posuđivanje.
Tko bi uopće želio toliko platiti?
Nikad nisam čula za to.
Nismo samo obične prijateljice.
Družimo se 40 godina.
A i zahvalna sam ti što si odgojila Seung-hyoa.
To si mi platila.
Molim?
Davala si mi plaću.
Zašto bi mi onda bila zahvalna?
Ipak sam ti zahvalna.
Vidim koliko si mu draga.
Brižno si skrbila o njemu.
Istina.
Jesam.
Seung-hyo i Seok-ryu bili su bolesni,
a ja sam prvo njega odvela u bolnicu.
Zašto? Bila sam plaćena.
Nisam željela da mi netko prigovori.
Hej. Kad sam ti ja išta prigovorila?
Nisi.
Ali mogla sam to osjetiti.
Kad god bi mi isplatila bonus
ili mi dala poklon kartice za blagdane,
znaš kako sam se jadno osjećala?
To si cijelo vrijeme mislila o meni?
-Jesi li me smatrala prijateljicom? -Ti si mene smatrala sluškinjom.
Ako nije tako, zašto bi mi plaćala put?
Ti me sažalijevaš?
Nije tako. Prijateljice smo.
Ako si tako mislila, imaš kompleks manje vrijednosti.
-Kompleks manje vrijednosti? -Da.
Jesi li završila?
Ne, mogla bih nastaviti. Zašto?
Nitko to ne misli o tebi, ali ti se omalovažavaš.
A to je kompleks manje vrijednosti!
Hej!
-Hej! -Kujo!
Tako si arogantna!
-Hej! -Stalno svima držiš lekcije!
-Hej! -Gledaš svisoka na sve!
-Tim svojim očima! -Pusti me!
Kako si mogla glumiti da smo prijateljice, a cijelo si me vrijeme mrzila?
Hej! Pusti me!
-Hej! -Dvolična si.
Mislila sam da smo prijateljice.
Hej! Da, ja nisam pri sebi!
-Hej! -Hej!
-Hej! Pusti ne!
Dušo!
-Što je bilo? -Što radite?
-Pusti! -Dušo!
-Što se događa? -Što radite?
-Što ti je? -Dušo! Hej!
S nama je završeno!
Nećemo se više družiti!
To sam ja htjela reći! Ne pretvaraj se da me poznaješ!
To sam i ja željela!
Napusti skupinu Lavanda.
Da, baš! Jae-suk i In-suk bliže su meni!
Ne, mene više vole!
-Dušo! -Hej!
Idemo kući. Razgovarat ćemo poslije.
Nema poslije!
Gotovo je između nas!
-Dobro, u redu! -Hej, ti!
Daj mi moje posude!
Odlazi!
-Žao mi je! -Posude!
-Ne brini se za njih! -Oprosti!
-Idi! -Hej, ti!
-Brzo! -Kako se to ponašate?
-Sad bi bilo dosta. -Pusti me!
Još nismo ništa jeli.
To je u redu. Ionako smo htjeli snimati.
Pripremi se za moje novo jelo.
Što je? Što gledaš?
Seok-ryu, što je bilo?
Moja majka ide na kemoterapiju.
Mora se dobro hraniti, ali teško jede.
Tražila sam zdravi recept i probala vaš.
Napokon je pojela cijelu zdjelu.
Hvala vam.
Uspjela si.
Da.
Pa zašto onda plačeš?
-Dakle? -Zato što je nalik meni.
I meni je bilo tako.
Usta su mi bila puna ranica.
Bilo mi je zlo čak i od vode.
A svi su mi govorili da pojedem nešto.
Čuti da se nekome svidjela moja hrana…
Baš me jako dirnulo.
Željela bih nastaviti s time.
Zbog ljudi koji su trpjeli poput mene
i onih koji još uvijek trpe.
Reći ću da će sve biti dobro
i da će biti bolje.
Ponudit ću im utjehu.
Nitko to ne može bolje od tebe.
Više ću se potruditi s videima.
Baš čudno.
Tako se lijepo smiješ,
a imam osjećaj da ću zaplakati.
Zašto?
Odsad, kad god spremiš rižu,
krumpire
ili sezonsko povrće,
mislim da ćeš mi možda slomiti srce.
Bila si bolesna.
i nisi ništa mogla jesti.
Žao mi je što nisam bio s tobom.
Stvarno žalim.
Pitao sam se…
Hoćeš li mi dopustiti
da ostatak života provedem s tobom?
Molim?
Nisam to ovako planirao.
Cvijeće je u autoservisu, hrane nema,
a torta je uništena, ali ipak…
Srećom,
još imam ovo.
Seok-ryu.
Udaj se za mene.
Žao mi je.
Ne mogu se udati za tebe.
Neću se udati za tebe.
Žao mi je.
Tako je!
Industrijski centar So Songhan odbio je naš prošli prijedlog.
Odbio? Tko to kaže?
-Što? -Pa…
Industrijski centar Songhan.
Ne mogu nastaviti s gradnjom zbog manjka vremena.
Da.
Shvaćam. Mislio sam da si rekao nešto drugo.
Oprosti, pogrešno sam čuo. Moja pogreška.
Oprostite, direktor ima gosta.
Koji direktor?
Ti.
-Ja? -Da.
Gospodine Choi.
Rekli ste da trebate fotke straćara. Snimio sam ih.
Gospodine Kang.
Bio je to od početka čudan dan.
Polako su se približavali tamni oblaci tjeskobe.
Bilo je to kao božji znak.
„Nećeš uspjeti.
Propast ćeš.
Odbit će te!”
Mogli ste onda odgoditi.
-Što? -Što?
Ništa. Nastavite.
Ništa nije išlo po planu.
Kao što mi je rečeno, nije bilo publike.
Osim toga…
Nisam napisao pismo, nego sam govorio iz srca.
I narukvica.
Stvar je u narukvici?
Narukvici?
Na-yun je rekla da joj kupim prsten, ali…
Kupio sam narukvicu.
Sumnjam da je to razlog.
Pa što onda?
Zašto me Seok-ryu odbila?
Ne razumijem.
Možda je bila gladna.
Čuo sam da su žene osjetljive kad su gladne.
Imate pravo.
To je to.
Imate pravo. Zato!
Još odmalena ne podnosi glad.
Zato uvijek govori…
Trebao sam je nahraniti prije prosidbe.
Drago mi je što sam pomogao.
Hvala vam puno.
Seok-ryu.
Udaj se za mene.
Grozno derište.
Kako je mogla sve ovo donijeti?
Ajme, koliko posuda.
Koliko sam joj hrane spremila!
Da budemo precizni,
nije te to tražila.
Možda i jest.
Derište nepristojno.
Tko je ona da mi plaća put?
Pa što ako je bogata?
Kako me može izazivati novcem?
Dušo, mislim da nije to namjeravala.
Jednostavno je takva.
Ponaša se pristojno, ali svima ide na živce.
Oduvijek je ljubomorna na mene.
Tako je ogorčena na mene!
Nije mi tako djelovalo.
Zato što ništa ne znaš!
Ajme, to zlo derište!
Predložila sam to zbog nje.
Nije cijenila moje dobre namjere!
Kako je mogla?
I još nešto.
Ajme, rekla je…
Kako je kod vas?
Nije dobro.
Očito me prezire kad mi je tako ponudila novac.
Misli da sam siromah.
Isto je i ovdje.
Još će se dugo ljutiti.
Kako može tako protumačiti dobre namjere?
Nađimo se poslije u restoranu.
Bilo mi je žao što ne sudjeluje.
Dobro, razumijem.
Željela sam pomoći. Hej, što radiš?
-Slušaš li me? -Da, naravno!
Slušam te.
Kako je mogla tako izvrnuti cijelu priču?
Zašto nam je u grupi danas tako mirno?
Nemaju vremena za čitanje poruka?
Sad se otvoreno sastaju…
Ja ću.
Yeon-du.
Naučit ću te kako vezati cipele da se nikad ne mogu razvezati.
-Zdravo. -Zdravo.
Hej, malena.
Mo-eum. Bože.
Ozlijedit ćeš se ako hodaš razvezanih vezica.
Stalno se razvezuju.
Želiš da ti pokažem čaroban način vezivanja vezica?
Da.
Idemo.
Napraviš petlje poput zečjih ušiju,
prijeđeš jednim uhom preko drugog,
staviš ispod i provučeš,
onda naprijed
i ovako ih povučeš.
Gotovo!
Sad možeš letjeti poput Supermana.
I dalje će ostati vezane.
Stvarno? To!
-Završile smo! -Završile smo!
Idemo!
Završile smo.
Baciš čaroliju i nikad se neće razvezati.
Hvala, Mo-eum.
Nema na čemu!
Stvarno će ostati svezane?
Naravno.
Tako sam ih vezivali kad sam bila mala.
Yeon-du!
Želiš da radimo nešto zabavno?
Jedan, dva, tri!
Sad sam sretna.
Sviđa mi se Dan-ho
i želim biti s Yeon-du.
Tako da budem još sretnija.
Ovako!
Majko.
Jung Mo-eum.
Zašto dolaziš tako kasno?
-Pa… -Čekala sam te.
Nisam stigla ni večerati!
Požuri i naruči kinesku hranu.
Dobro.
Jajangmyeon, jjamppong?
Što bi ti jeo, Dan-ho?
Može jjamppong.
Jedeš japchae rižu. Naručit ću jjamppong.
Yeon-du, jesi za jajangmyeon?
Da, rado.
Naručit ćemo različita jela pa podijeliti.
To je prednost kad jede više ljudi.
Mama?
Yeon-du, hoćeš li doći kod nas?
Možemo oprati ruke i čekati hranu.
Dobro!
Dođi!
-Eto ga! -Čekaj.
Teška je. Ja ću.
Nije teška. Previše je mršava.
Hraniš li je uopće?
Dajem sve od sebe, ali ne znam baš kuhati.
Ne može tako.
Od sutra ćeš vidjeti koliko sam ja dobra kuharica.
Idemo unutra.
Yeon-du!
Čekaj nas, majko!
Bože moj!
Otvorit ću vrata!
Samo malo.
Gyeong-jong!
Nitko te nije slijedio?
Mislim da nije.
Jesmo li ovdje sigurni?
Što ako dođe Mi-suk?
Ne dolazi navečer.
Toliko se naljutila da je legla.
Isto je i kod nas.
-Ovo će potrajati. Što da radimo? -Znam.
Tako su se žestoko posvađale.
Kao one žene koje se tuku u Borbama žena na ulici.
Što je to?
Borbe žena na ulici. To je…
Emisija. Nije važno. Ne moraš to znati.
Popijmo piće dok ne smislimo rješenje.
Ne bismo trebali.
-Stvarno? Onda ću sam. -Čekaj.
Nisam tako mislio.
Ne bismo se smjeli smijati. Moramo biti ozbiljni.
Ajme, danas mi je ovo baš ukusno.
Već je trebao zatvoriti restoran. Gdje je?
Zdravo, gđo Kang.
Sve je u redu.
Ne, ne još.
Što?
S nekim je?
Kako si mi to mogao učiniti, Geun-sik?
Ovo je izdaja!
Choi Gyeong-jong.
ZALOGAJNICA
-Hej! -Ja sam prva uhvatila. Što radiš?
-Uhvatila sam prva. Hej! -Miči se.
-Isprepletimo se! -Isprepletimo se!
Bae Geun-sik!
Gyeong-jong!
-Što radiš? -Danas ne radimo!
Rimska salata, cikorija.
Kristalka.
Ružmarin, vlasac, borovnice.
Rajčice, patlidžan.
Što da radim s njima?
CHOISSEUNG
Halo?
Molim?
Opet ti.
Zdravo.
Zašto se stalno svađate?
Sam je pio alkohol i opet se onesvijestio.
Nisi ništa jeo dok si pio.
Kako si težak!
Čekaj.
Hej, čekaj.
Sjedni na trenutak.
-Što? -Sjedni.
Hej, Choisseung.
-Choisseung? -Da?
Sredi se.
Trijezniš se?
Pa to je Seok-ryu.
Hej.
Ti…
Zašto si me odbila?
Kako…
Kako možeš reći da se nećeš udati za mene?
Pijan si. Razgovarat ćemo kad se otrijezniš.
Za mene…
Bez tebe,
život gubi svoj okus.
Ti…
Ti si mi poput soli i šećera.
Moje si sezamovo ulje.
Kako si mogla…
Dođi sebi.
Ili ću te ostaviti.
Ne možeš…
Što?
Što radim ovdje?
Nisam te mogla više vući.
Seok-ryu.
Kako iscrpljujuće!
-Pođi sam kući. -Hej.
Reci mi…
Zašto si me odbila?
Rekla si da ćemo razgovarati.
Sad sam dobro.
Nisi se onesvijestio.
Rekla si da me voliš.
Zašto se onda ne želiš udati za mene?
Savršeno nam je dobro sada.
Čemu to mijenjati?
Bilo bi nam još bolje.
Postao bih tvoj krov,
a ti moje krovne grede.
Sagradit ćemo sklonište.
Obasjat će nas sunce.
Bili bismo snažniji i povezaniji.
Živjeli bismo dugo i sretno.
Zašto
misliš da ćemo dugo živjeti?
Možda neće biti dugo.
Sad sam možda dobro,
ali jednog dana možda neću biti.
Zašto tako razmišljaš?
Ni ja to ne želim.
Ali ne mogu si pomoći, Seung-hyo.
Ne bi bilo čudno da se opet razbolim.
Tko zna?
Sutra mi se može dogoditi nešto grozno.
Isto vrijedi i za mene.
Zar si
zaboravila na moju nesreću?
I nije tako samo nama.
Isto je svima.
Život nije beskonačan.
Smrt je neizbježna.
Svi žive u istim uvjetima.
Seok-ryu.
Znam zbog čega se brineš.
Ne mogu ti reći da se to neće dogoditi.
Nisam bog.
Ali mogu ti nešto reći sa sigurnošću.
Ja…
Želim živjeti s tobom.
Stotinu godina.
Deset godina.
Ako ću živjeti još samo jedan dan,
to mora biti s tobom.
I ja.
Isto osjećam.
Iskreno, toliko to želim.
Onda…
Prihvaćaš moj prijedlog?
pod uvjetom da nisi vratio narukvicu.
Što da radim?
Izgubio sam je u međuvremenu.
Samo se šalim.
Kod kuće je. Idem po nju.
Teta Hye-suk.
Mama…
SLATKA LJUBAV
GORKI ŽIVOT
LJUBAV U SUSJEDSTVU
Što se zbiva između tebe i Seung-hyoa?
Hodamo, i to ozbiljno.
Odbila te?
Zar je poludjela?
Ne. Ne može to biti Seung-hyo.
Roditelji su ti se uzrujali, zar ne?
Već su nas uhvatili. Baš me briga!
I mi smo ovdje. Bok!
Baš zgodno, Choisseung.
Arhitekt si zadužen za Hyereung-dong.
Na vratima restorana pisalo je da zatvaraju.
Odsad Hye-suk za mene više ne postoji.
I ja se protivim tome. Ne želim da mi bude zet.
Hoćeš li se udati za mene?
Prijevod titlova: Vedran Pavlić