LOVE NEXT DOOR
Wauw, se lige.
Er der et rullende fortov i kvarteret?
Benene bevæger sig af sig selv.
Dit fjols! Ret dig op.
-Op! -Jøsses.
Hvorfor er du så tung?
Hvor meget tteokbokki spiste du?
Jeg fik noget dybstegt.
Jeg har højt kolesterol.
-Jeg kan ikke afvise god mad. -Det er plantebaseret.
Hvorfor skal du gå denne vej?
Undskyld mig, tilhører hele Hyereung-dong dig?
Gid det gjorde, men jeg har ikke råd.
Det handler altid om penge med dig.
Tante Hye-suk.
Mor…
Seung-hyo. Seok-ryu.
Hvad laver I to her?
Hvad foregår der her?
Jeg tog fejl, ikke?
I to møgunger skændes altid!
Nu presser I jeres kroppe op mod hinanden!
Hvad er meningen?
Det, der skete var…
-Vi kommer sammen. -Hvad?
I… kommer sammen.
Taler I om en gammel 80'er-sang?
Vent.
-Vi… -Hvad?
Vi er i et seriøst forhold.
Vi beklager, vi ikke sagde det tidligere.
Vi tænkte over det noget tid.
Vi måtte være forsigtige.
Vi ved, I er chokerede.
Også at I vil være bekymrede. Men…
Vores følelser er ikke overfladiske.
Så I siger, I ikke giver hånd lige nu?
Du milde.
Hey…
Lad os tage hjem.
Tante Mi-suk. Jeg går med dig og forklarer alt.
Nej, Seung-hyo. Du går hjem.
-Seok-ryu, vi går. -Bare mig?
Nej. Det kan du ikke.
Jeg vil med.
Har du ikke noget at sige til mig?
Ja, men jeg tager til Seok-ryus hus først…
Men jeg vil gerne høre det nu!
Jeg beklager. Men først…
Hey, din forbandede idiot!
Du må respektere mig meget lidt, ikke?
Stop det pjat, og kom her lige nu!
Ellers dræber jeg dig!
Hvad sagde hun?
Det behøver du ikke vide.
Det lyder altid så smukt, når du taler fransk.
Ja, okay.
-Hun er prætentiøs igen. -Vent.
Det er bedre end at foregive at være en livslang ven som dig.
Hvis jeg ikke gjorde det, havde du ingen venner.
Du var så kold, at folk kaldte dig Isprinsessen.
Det er et personligt angreb!
Hvorfor er du sådan mod tante Hye-suk?
Kom I to op at skændes?
Ja. Det var slemt.
Seok-ryu, kom med mig.
Farvel, Gyeong-jong.
-Det må du ikke. -Seung-hyo!
Hvad er der med dig?
Hey!
Et spansk ordsprog siger: "Alt solskin skaber en ørken.
Regn og vind gør jorden frugtbar."
Denne modgang vil gøre os stærkere.
-Vi kan ikke! -Du forstår, ikke?
Jeg kan ikke lade dig gå alene.
-Du milde. -Vi må gå sammen uanset hvad.
Bare rolig.
-Jeg slipper dig aldrig. -Nej. Okay.
-Bare rolig. -Ja.
-Du fortjener tæsk. -Choisseung! Stol på mig.
-Bare rolig! -Mor!
Din mor er vist oprevet. Lad os tage hjem nu. Okay?
Far, vent.
Nej! Slå hende ikke, tante Mi-suk!
Hvordan kunne du gøre det?
Hold kæft!
FORSTÅ KINEMATIK
-Mor. -Vær stille!
Nej, vent. Hør nu…
Seok-ryu, hvad gjorde du denne gang?
At få problemer er mit speciale.
Du stjæler mit trick.
Bland dig udenom.
-Giv en forklaring. -Sig det.
Hvad sker der mellem dig og Seung-hyo?
Som vi sagde før.
Vi er seriøse kærester.
Synes du, det er sjovt?
-Finder du det sjovt? -Lyv ikke.
Gav du ham stoffer? Hvorfor date dig?
Bland dig nu udenom.
I to er sammen. Det er det?
Han ville bede om tilladelse.
Jeg stoppede ham.
Du og tante Hye-suk er venner.
Og jeg var ikke sikker.
Nu kan jeg sige det med sikkerhed.
Jeg holder meget af Seung-hyo.
Hvad? Er du seriøs?
Det er ikke bare et løst forhold.
Så I overvejer ægteskab?
-Nej. -Hvad?
Uanset hvad det er, kan det ikke være Seung-hyo.
Hvorfor ikke?
Du kan lide Seung-hyo.
Jeg tillader det ikke.
-Jeg har gjort det klart. -Mor.
Mor.
Din mor skændtes med tante Hye-suk.
Skat, du bør drikke meget vand. Du har brug for det, når du er vred.
Det er manipulation.
Hvad?
Du må have hjernevasket ham.
Hvorfor i alverden ville han…
Kom nu. Du gav ham hele tiden tæsk.
Du slæbte rundt på ham som en kludedukke.
Jeg sagde, bland dig udenom.
-Ikke? -Det skal jeg nok! Undskyld!
For fanden, mit hår!
-Hendes skide temperament! -Hvad sagde du?
Du sagde, du ville spise sammen med os.
Så var du ude hver aften.
Du havde vist travlt med at date.
Vi får stadig morgenmad.
Ja, jeg har deltaget aktivt.
Hvornår begyndte I at komme sammen?
Hvem begyndte?
Det var helt sikkert Seok-ryu.
Du er perfekt på alle måder.
Hvordan kunne hun undgå at få følelser for ham?
Jeg kunne lide hende først.
-Hvad? -Siden barndommen.
Mine følelser blev stærkere, da vi sås igen.
Seok-ryu sagde nej og afviste mig flere gange.
Men jeg blev ved.
Vent et øjeblik.
Så hun afviste dig?
Altså… Først, men nu…
Hun er latterlig!
Jøsses, jeg holdt meget af hende, men er hun vanvittig?
Hvad er der galt med min søn?
-Nemlig! -Hvorfor?
Er han da ubetydelig?
-Hvorfor afvise ham? -Komisk.
Ikke fordi du er min søn, men du fortjener det ikke.
Præcis!
Det, jeg mente, var…
Sådan var det først, men vi kommer sammen nu.
Hun sagde endda ja til mit frieri.
Friede du til hende?
Gjorde du det til noget særligt?
-Hvad? -Se på ham. Det gjorde han.
Han gjorde det!
Kom du blomster i din bil med balloner
og lejede en hel restaurant?
Har du sat en aflytningsanordning på mig?
-For pokker da. -Hvad er det?
Sæt dig.
Tag plads.
Det nytter ikke at opdrage en søn.
Intet under, at det er en talemåde.
Hey!
Husker du halskæden? Din fødselsdagsgave?
Jeg havde allerede en.
Hvorfor sagde du ikke det?
-Det ville jo være småligt. -Du gør det lige nu.
Skal jeg købe dig en halskæde?
Glem det! Jeg behøver det ikke!
Far, jeg…
Prøv ikke at overbevise mig!
Jeg er på din mors side!
-Kan du tale med hende… -Hey.
Lad os kæmpe vores egne kampe.
Skat, vil du have en fodmassage?
Må jeg spørge om noget?
-Nej. -Okay.
Det er om Seok-ryu og Seung-hyo.
Kan de ikke date?
Det handler ikke om dit skænderi med Hye-suk, vel?
Jeg sagde, spørg ikke.
Jeg ved, blod er tykkere end vand,
men hvem ville være en bedre svigersøn?
Han er flot, har et godt job og en god karakter.
-Vi har kendt ham, siden han var barn. -Derfor.
-Vi har kendt ham for længe. -Hvad?
Hye-suk ved også alt.
Seok-ryus aflyste forlovelse og sygdom.
Det skal ikke være en svaghed for mit barn.
Hun må ikke være dårligt stillet,
og hun må ikke blive såret!
Sårer de Seok-ryu…
Så får de betalt.
Venner eller ej.
Hvad tænker du på?
Det er bare…
Før i tiden,
da vi havde travlt…
Hvordan mon Seung-hyo havde det?
Sådan nogle ting.
Vi var forfærdelige mod ham.
Hvis jeg kunne skrue tiden tilbage,
gik jeg tilbage til den dag,
da Seung-hyo var syv år
og stod bag døren alene.
Jeg ville give ham et kram.
Men dengang…
Fordi Seok-ryu var ved hans side,
var vi så heldige.
Skat.
Hvad er overlevelsesraten for mavekræft?
Glem det.
Lad, som om du ikke hørte det.
Lad os sove.
CHOISSEUNG
Personen kan ikke kontaktes…
Hey!
-Hey… -Jøsses!
Hjælp mig.
-Kom her. -Jeg døde næsten.
Hvad laver du?
Hvorfor kravle gennem vinduet? Du kunne være kommet til skade!
Men…
Jeg savnede dig. Hvad kunne jeg ellers gøre?
Jeg efterlignede dig.
Dit håndled er ikke helet helt.
Lad mig se.
Nu får det det bedre.
Dine forældre er oprevet, ikke?
Nej.
De er bare lidt forfjamskede.
-Hvad med dine forældre? -Hvad?
De er lidt overraskede. De er…
Også forfjamskede.
-Løgner. -Du løj også, skat.
Men det er underligt.
Hvad gjorde vi, der var så slemt?
Hvorfor skal vi være bange?
Hvad sagde du lige?
"Skat"?
Altså, ja.
Hvad skete der med hende, der ville holde det hemmeligt?
Vi er allerede blevet fanget. Jeg er ligeglad!
Hvis min mor siger nej, vil du så ikke se mig?
Det vil aldrig ske.
Jeg kravlede jo herop.
Mit instinkt til at kæmpe imod sætter ind.
Bør jeg bære et pandebånd med: "Seung-hyo er min"?
Ikke et pandebånd.
I stedet…
…lad mig give det her.
Det er smukt.
Jeg ved nu, hvorfor folk bærer vielsesringe.
Det giver en følelse af sammenhold.
Kan du lide det?
Jeg elsker det.
Men hvorfor et armbånd i stedet for en ring?
Fordi…
Kom ikke til min arbejdsplads og spred rygter om mig.
Jeg burde sagsøge dig for falsk information.
Sikke en utaknemmelig nar.
Du burde betale mig tilbage og ikke sagsøge mig.
Husker du, hvad vi sagde for sjov?
Det var ikke med vilje.
Mit hoved har nok gemt alt,
hvad du gjorde, og alle ord, du sagde.
Det vil jeg fortsætte med.
Jeg vil lytte nøje
til de ting, du siger.
Jeg vil ikke spilde
vores tid sammen.
Jeg holder fast i dig
og alt, hvad du er.
Jeg holder fast for evigt.
Så Seok-ryu,
vil du…
…gifte dig med mig?
Jeg ville være et fjols, hvis jeg afviste sådan et frieri.
LUKKER EFTER 13. SEPTEMBER
Det her par.
Min mor opdagede, Seung-hyo og jeg kommer sammen.
Du var god til at skjule det så længe.
Min far og Seung-hyos forældre fangede os også.
At sluge det hele på én gang er ikke så dårligt.
Hvorfor er du ikke overrasket?
Jeg fik min mors godkendelse.
Virkelig? Hvordan?
Der er en metode for alt.
Hvad er den? Fortæl mig!
Altså…
Del skåle med jajangmyeon og jjamppong med alle.
Få også japchae-ris.
Hvad taler du om?
Gør det oprigtigt.
Det er det eneste svar.
Puster du til ilden lige nu?
Du arbejder ikke for brandvæsnet.
Jeg har fri i dag.
Hvad laver du?
Det ligner slet ikke dig.
Altså…
Jeg giver mit hår olie.
Du er den værste.
Din veninde er i vildrede,
og så sidder du her og hygger dig?
Jeg skal på date i dag.
Hej, Dan-ho.
Hej, Mo-eum.
Ventede du længe?
Nej, jeg var glad for at vente på dig.
Vær ikke latterlig. Kom så.
-Du ser smuk ud. -Hvad?
Hvordan går det?
Det går fint.
Tag jer ikke af mig.
Jeg går hjem.
Øjeblik.
Goddag, hr. Choi.
-Det er ikke Choi Seung-hyo, vel? -Jo.
Ja, fortsæt.
-Er det Choisseung? -Gå.
Jeg forstår.
Lige nu?
Ja, det kan jeg.
Lige nu skulle jeg være på en Wolmido Island-forlystelse
eller få kylling og øl ved Han-floden.
Men hvorfor er jeg her?
Du drømte om at tage på dates, ikke?
Vil du ikke behandle din kæreste ordentligt?
Undskyld.
Vi kan høre jer.
Hvad så?
Jeg beklager.
Vi renoverer en ældre dames hus i næste uge.
-En ældre dame? -Ja.
Der er en ældre dame i nabolaget, vi kender.
Hun bor alene.
Hr. Choi tog tid ud af sin travle kalender for at hjælpe.
Det er sådan en god gerning.
Så kan man ikke klage.
Det er mere alvorligt, end jeg troede.
Det er krydsfinervægge, som ikke yder nogen form for isolering.
Vigtige faciliteter findes ikke.
De kunne have lavet et køkken eller et badeværelse her.
Hvis ejerne havde de penge,
havde de lavet flere lignende værelser.
Flere lejligheder betyder mere husleje.
Hvorfor gik de så langt?
På grund af penge.
Der har været rygter om sanering.
Min mor får mange opkald om det på arbejdet.
Jeg kan godt lide Hyereung-dong.
-Også jeg. -Også jeg.
Ja, også jeg.
Forresten, hvorfor er I to stadig Des?
Hvornår bliver I dus?
-Undskyld? -Hvad?
Du har ret.
Vi bor i samme nabolag.
Vi er på samme alder. I bør droppe formaliteterne.
-Det er fint. -Ja.
Det er mere behageligt for os. Stol på os.
Passende afstand er nøglen til venskab.
Jaså.
Ja.
-Hvad var det? -De virker tætte.
Og nogle gange ikke.
Hvorfor har det været så svært at få fat på dig?
Hye-suk kom ikke her, vel?
Hun har heller ikke givet lyd.
Gruppechatten har været så stille.
Vent, lavede I en ny gruppechat uden mig?
Godt, du sagde det. Hvis du ved hvordan, lav en ny.
Hold Hye-suk udenfor. Det bliver dig, mig og In-suk.
Hvad?
-Skændtes I to igen? -Jeg vil ikke se hende igen.
Er det alvorligt?
Fra nu af eksisterer Hye-suk ikke i mit liv.
I har været venner i 40 år.
I har måske jeres uoverensstemmelser, men kapper du forbindelsen til hende,
går alle årene til spilde.
Jeg har mange år foran mig. Jeg kan få nye venner.
Som med sko er gamle venner altid mere behagelige end nye.
Du har lang vej at gå,
så skad ikke dig selv med nye sko.
Har du altid talt så godt?
Det er, fordi jeg har meget at tænke på.
Jeg har næsten opnået nirvana ved at give slip på alt.
Hvad? Foregår der også noget med dig?
Mo-eum kommer sammen med hr. Kang.
Hr. Kang?
Din nabo?
-Yeon-dus far? -Ja.
Hvad gjorde du?
Du gav dem ikke tilladelse, vel?
De kan lide hinanden. Hvad kan jeg gøre?
Brække hendes ben og holde hende hjemme?
Barbere hovedet og sende hende i tempel?
Seok-ryu og Seung-hyo er også kærester.
Varmt! Nej, koldt!
Hvad?
Hej, Hye-suk.
Beklager. Jeg kommer senere.
-Jeg går. -Jeg sagde, jeg går!
Jae-suk, sig til hende, jeg går,
da det er tid, ikke på grund af hende.
Hun må tro, verden drejer sig om hende.
-Den lille skid. -Hvorfor er I to så barnlige?
Det er altid hende, der begynder.
Mi-suk! Du milde.
Hvor skal du hen?
Hun går bare. Jeg havde noget at spørge hende om.
Hye-suk! Det er længe siden!
-Går det godt? -Ja.
Hvad ville du spørge om?
På vej hertil så jeg et skilt på snackbarens dør.
Hvad var det? De lukker.
Hvad?
-Virkelig? -Ja.
Hvad foregår der?
Yeon-du.
Der er noget, jeg skal sige til dig i dag.
Sagen er…
Jeg gør det.
Jeg vil gøre det.
Yeon-du.
Jeg skal bede om din tilladelse til noget.
Hvad er det?
Kan du give mig…
…chancen for at blive din mor?
Jeg ved, jeg ikke kan blive din rigtige mor,
men jeg kan love et par ting.
Jeg tvinger dig ikke til at spise spinat og gulerødder.
Jeg lover at vinde forældrenes stafetløb til børnehavens sportsdag.
Og…
Når du er syg,
og tingene er svære,
lover jeg at være ved din side.
Men hvis
du ville hade, at…
Jeg hader det ikke.
Altså… ærlig talt ville jeg elske det.
-Virkelig? -Ja.
Jeg har ventet på den dag.
Det er en hemmelighed, men jeg har også drømt om den.
Har du sovet godt? Drømme om at være et rumvæsens ven?
Nej, jeg drømte om noget andet.
Hvad var det?
Det er en hemmelighed. Du får den senere.
Jeg tog til månen i min drøm,
og du og far blev gift der.
Vi havde rumdragter på og svævede rundt.
Hvad?
Mo-eum,
du er min bedste ven i verden.
Så vær sød at være
en god ven for min far også.
Selvfølgelig.
Far, græder du?
Jeg græder ikke.
Jeg fik ikke meget søvn i nat.
-Jeg gabte bare. -Hvad? Det tror jeg ikke.
Du græder, fordi du er rørt.
Vi fik din far til at græde!
Nej, jeg græd ikke.
-Er der servietter? -Servietter?
Mon de har servietter?
HOUSE COOK MASTER BAE
Jeg er syg og så din video, da jeg søgte efter sund mad.
Det ser så godt ud.
Men jeg har ikke energien til at lave det.
Jeg ville gerne smage din mad.
Hvad tænker du sådan over?
Det er ingenting.
Du må ikke tale til mig.
Vi var enige om at tage en time til arbejde.
Tal ikke til mig.
Ja, jeg arbejder også hårdt.
-Jeg kan ikke. Jeg rykker mig. -Nej!
Så vil du rykke dig to pladser og komme endnu tættere.
Så ved siden af og holde i hånd.
Nej, det kan du ikke.
Vi er et par, som kan håndtere karriere og kærlighed.
Hvad gør jeg?
Arbejdet er færdigt.
Det er tid til noget andet.
Nej, ikke endnu!
Jeg har stadig meget!
Jeg er ikke færdig endnu!
Jeg er stadig ikke færdig!
Jeg kom på arbejde en lørdag for at søge rigdom og ære.
Og endte med at se sådan noget.
SLUMKVARTER FØR OG EFTER
-Hvad er det? -En gave.
Åbn den.
Skat, drømmer jeg nu?
Faldt jeg i søvn med øjnene åbne?
Har du dummet dig igen?
Hvad er det den her gang?
-Din skiderik, du er død! -Hvad?
Har du dummet dig igen?
Nej, jeg har ikke.
Jeg fik min løn og købte den til mor og far.
Det giver ingen mening!
Det sidste, jeg fik fra dig,
var en papirsblomst, du lavede i skolen!
Vent lige.
Jeg har været et dumt svin.
Tag et kig. Det er et kosttilskud.
Du har ret.
Jeg ved, hvad det er.
Du og far er ældre nu.
Jeg købte noget mod blodsukkeret.
Siden den er åben nu, så tag en hver.
Her er din, far.
Er den virkelig så god?
Ja. Den er til dig, mor.
Den er for dyrebar at drikke.
Hey.
Hvorfor siger du det? Nu drak jeg jo…
Ja, mor. Det er som en kronisk sygdom.
Vær glad, når dine børn giver noget.
-Ja. -Okay?
Brug de skønhedsprodukter, jeg gav dig.
Okay, jeg drikker den.
Jeg må være sund, så jeg ikke er til besvær.
Jeg troede, den skid prøvede at sælge os noget.
Dong-jin, du er endelig blevet voksen.
Du får ikke nogen.
Du har lang vej igen.
Så er du uhøflig mod mig igen.
Seok-ryu, Dong-jin.
Mor, vi skændtes ikke.
Vores samtale blev bare intens.
Det er ikke det.
-Jeg har noget at sige jer. -Må jeg tage to?
-Skat? -Ja?
Jaså.
Altså…
Jeg har valgt at lukke baren.
-Hvad? -Hvorfor?
Hvad tror du? Jeg har nået pensionsalderen.
FIRE-bevægelsen. Ikke?
-Hvad? -Kender I den ikke?
Hvad er det?
Far.
Vil du have tilladelse til at se Seung-hyo,
har jeg ingen magt. Tal med din mor.
Det handler også om det,
men lad os tale om dig først.
Hvad med mig?
Jeg er bekymret for dig.
Er du okay med at lukke baren?
Det er jeg da.
Jeg havde det jo svært.
Jeg blev næsten svindlet af de to idioter.
Tanken om at blive fri gør mig så lettet.
Det er som at komme en masse is i munden
og knuse det på en varm dag.
Det er en lettelse.
Men bliver du urolig eller bekymret,
så sig til.
Hvad er familiens nye motto?
"Hold ikke problemer for dig selv."
Ja, det er det.
Godt gået, far.
I det tilfælde
vil du så hænge mere ud med mig, når jeg ikke har arbejde?
Jeg har lidt travlt.
Hvad?
Så du vil lægge mig til side og kun være med Seung-hyo?
Din lille…
Du får ikke min billigelse.
Jeg har overbevist dig.
Hvad?
Hvad gør jeg med mor?
Jeg vil være imod det, indtil det er forbi.
Aldrig! Du er for dyrebar at give op.
Det er sandt. Jeg har kønne øjne.
Jeg er enig.
Hvad var det?
Du har kønne øjne, men din næse er kønnere.
-Ja? -Lad mig se.
Se den bro. Lige så høj som Mount Everest.
Hold op. Det er en overdrivelse.
-Den er unik. Min næse ligner din. -Ja.
-Nemlig. -Jeg har mors øjne.
Øjne? Hvad taler du om?
Lader jeg mit hår gro, ligner jeg præcis dig.
Hej, hr. Choi.
Hej.
-Er jeg for sent? -Nej da.
Vi er her også. Hej!
Hvorfor er I her på stedet så tidligt?
Jeg er mere ekspert i at være på stedet end dig.
Jeg tager mig af din sikkerhed i dag.
Så kan jeg skrive artikler og tilføje baggrunde.
Og jeg mener ikke på computeren. Tapet på væggen.
Jeg tager mig af maden.
Man kan ikke arbejde på tom mave.
-Wauw. -Har I ikke brug for flere med evner?
-Goddag. -Goddag.
-Myeong-u.
Jeres intentioner er gode,
men Seung-hyo vil lave alt arbejdet selv.
Vil du hjælpe mig?
Har du glemt det? Jeg præsenterede dig for de her frivillige.
Lad os blive færdige før solnedgang!
-Javel. -Jeg sidder bagi.
-Jeg sidder i midten. -Wauw.
Okay.
Du milde.
Jøsses, væggene er dækket af mug.
Vi må rive dem ud.
Du milde.
Der er intet køkken.
Laver hun mad med dette transportable komfur?
Området ude foran er farligt. Trappen er revnet.
Der er ikke nok plads.
Er det muligt?
Vi må prøve.
-Den holder ikke. For gammel. -Virkelig?
Bedre at sætte den her.
-Her? -Ja.
Wauw.
Godt gået.
Dan-ho…
Bliv ved med at holde den.
-Bare lidt. Godt, ikke? -Ja.
-Vi kan rykke lidt mere. -Okay.
Vent.
Hvem vil sætte tapet op med mig?
Ingen?
Mig!
Fyld hullerne. Ja.
-Godt gået. -Lad os gøre det godt.
Godt, ikke?
Sådan.
Jøsses.
Er det virkelig mit hus?
Ja, frue.
Hr. Choi renoverede dit hjem.
Jeg tænkte, du havde brug for det.
Vi har lavet et minikøkken.
Du kan lave mad her nu.
Der er et vindue her.
Det var det første, jeg tænkte, da jeg så det her hus.
Jeg ville give dig et vindue.
Nu, når du kommer hjem efter arbejde,
så åbn vinduet først.
Du kan kigge på himlen og tage en dyb vejrtrækning.
Når jeg kom hjem efter at have samlet skrotpapir hele dagen,
føltes det som at kvæles.
Jeg kunne ikke nyde livet og brugte dagen på at vente på at dø.
Jeg følte mig så fanget.
Men jeg kan virkelig leve livet nu.
Frue.
Hvis du kigger ude foran,
har vi gjort trappen mere sikker og monteret gelændere.
Det var hr. Yoons idé.
Ja, altså…
Den virkede farlig, så vær forsigtig.
-Tak. -Det var så lidt.
-Tusind tak. -Det er okay.
Hey, Jae-suk.
Hvad laver du?
Hvad tror du? Jeg ryddede op efter maden.
Vil du ikke komme forbi kontoret?
-Lige nu? -Ja.
Jeg fik en flaske vin i gave.
De siger, den er rigtig god.
Okay.
Siden vi drikker dyr vin, tog jeg en vinfarvet læbestift…
-Hvad laver du her? -Jae-suk bad mig komme.
Bad hun også dig?
-Hvad sker der? -Hvad?
Hvad sker der?
Var det lyden af døren, der blev låst?
Vi er stadig inde.
Skiderikker! Hør efter!
Jae-suk, hvad laver du?
-Vi er Suk-søstrene… -Det er Lavendel!
Ja.
Lavendel, tidligere kendt som Suk-søstre.
Vi fire mødtes, da vi var 17, og i 40 år
har vi været uadskillelige venner.
Men I vil pludselig kappe båndene
og gå jeres egne veje.
Hvordan kan vi sidde og lade det ske?
Ja! Sådan gør venner ikke!
Så vi skabte en mulighed for, at I kunne forsones.
I skal ikke blive fulde og slås,
så der er druejuice i køleskabet i stedet for vin.
Åbn døren. Nu!
Er I vanvittige?
Det her er en indespærring!
Jeg åbner den om én time, så vær søde indtil da.
Vent! Toilettet!
Hvad, hvis vi skal tisse?
Bare rolig.
Se derovre.
Der er en natpotte under bordet.
Jøsses, den er der. Den skøre skid!
-Hey. -Nå men, mor jer!
-Lad os gå! -Åbn døren!
Hvad regner du med? Hvordan kan vi tisse i en natpotte?
-De små… -Kom nu! Seriøst…
Jeg kan ikke tro det.
Jeg sværger.
-Jøsses. -Kom nu!
Jeg beklager den dag.
Jeg talte uden at tænke.
Du sagde nok, hvad du tænkte.
Du holdt slet ikke noget tilbage.
Kan du ikke se, jeg undskylder først?
-Hvem bad dig om det? -Mit hjerte.
Jeg mener…
Vi kan ikke se Seung-hyo og Seok-ryu i øjnene.
Vi opfører os småligt og umodent.
Jeg er tørstig.
-Vil du have juice? -Nej.
Hvad, hvis jeg skal tisse?
Brug den.
Må jeg også få en tår?
Har du nogensinde tænkt over det?
Seok-ryu og Seung-hyo
som par?
Det havde jeg aldrig forestillet mig.
Jeg var så forfjamsket.
Hvad var du så forfjamsket over?
Det var uventet.
Hvad vil du gøre?
Hvad kan vi gøre?
Efter at høre om det
lyder det til, de lige var begyndt.
-Sagde Seung-hyo det? -Nej.
Det er ikke det.
Lad os vente og respektere deres valg.
Vente?
Det lyder, som om du ønsker, de slår op.
Jeg mente,
vi skal ikke træffe forhastede beslutninger.
-Seok-ryu har været igennem meget. -Hvad?
Hendes aflyste forlovelse? Eller…
Hendes kræft?
Hey.
Det lader til, du prøver at finde fejl hos Seok-ryu.
Jeg er også imod det.
Jeg ønsker ikke ham som svigersøn.
Hey, Mi-suk!
Hvad regner du mig for?
Og hvad er der galt med min søn?
Der er intet galt med ham. Du er problemet!
Dig som svigermor?
Min datter skal ikke gifte sig ind i det.
Er du færdig?
Nej, jeg har mere at sige!
Kan du ikke fikse din personlighed nu,
er Seung-hyo godt på vej til at dø som ungkarl.
Hey!
HYEREUNG EJENDOMSMÆGLER
Det burde være overstået nu, ikke?
Lad os åbne og se.
Hvis jeg nogensinde taler med dig igen,
ændrer jeg mit navn.
I stedet for Na Mi-suk, Ga Mi-suk.
Fint. Ændr det bare.
Tag du Da Mi-suk så.
Hvis jeg taler med dig igen,
vil jeg gø. Vuf!
Jeg bliver en hund.
Planen fejlede.
Lad os gå.
De forbandede skiderikker.
Du milde!
HOUSE COOK MASTER BAE
RISTEDE TOMATER OG DOTORI-MUK
Hun har fået flere visninger.
Jeg er syg og så din video, da jeg søgte efter sund mad.
Det ser så godt ud.
Men jeg har ikke energien til at lave det.
Jeg ville gerne smage din mad.
Seung-hyo, kom nu ud!
Anbefalede professor Kim Chi-hun os?
Han sagde, I var de bedste arkitekter,
så jeg kom her.
Fra Gangnam var trafikken så slem.
Er der en grund til at bygge kontoret udenfor Seoul?
Det er her, jeg voksede op.
En god grund blev ledig, mens jeg ledte efter et sted.
Altså…
Der gik rygter om sanering i Hyereung-dong.
Kender I noget til det?
Undskyld?
Nu er det moderne at finde trendy ting i nedslidte områder.
Jeg tænkte, I måske havde hørt noget.
Vi har også hørt om det, men det er bare et rygte.
Der sker ikke rigtig noget.
Ja, vi kom ikke her for det.
Det er skuffende.
Jeg havde håbet,
I havde sans for at tjene penge.
Det er overraskende at høre, I kom her, fordi I kunne lide stedet.
Jeg planlægger at lave en bygning.
Der skal leveres lige så meget værdi, som jeg investerer.
Men hvis I er så virkelighedsfjerne, bliver det et problem.
Det kommercielle område så lille ud.
Og der lå et slumkvarter.
Området så skidt ud.
Det er nok bedst, at du leder efter et andet arkitektfirma.
-Hey. -Virkelig?
Du havde ret.
Jeg tror ikke, vi er udstyret til at opfylde det, du leder efter.
I er nok sådan, fordi jeg var lidt direkte.
Men stadig,
vil I afvise en henvisning?
-Ja. -Ja.
At afvise et projekt
vil ikke påvirke vores levebrød så meget.
-Ikke? -Hvad?
Vi vil arbejde med klienter med samme mål som os
og undgå dem, der ikke har.
Hvordan var det?
-Myeong-u, er det virkelig okay? -Hvad?
Det er jo en bygning. Ville det ikke være en skam at afvise den?
Du var den første, der sagde nej.
Det ville jeg ikke sige.
Hvordan kunne du ende tingene sådan?
Jeg har altid været sådan, men du…
Hvad med mig?
Er jeg en med talent til at tjene penge?
Et monster født af kapitalismen, der altid knuser tal på en lommeregner?
Ja.
Men du er en rationel pragmatiker.
Men hvad skal jeg gøre?
Jeg bliver mere og mere romantiker.
Hvad taler du om?
Efter det med ældreboligerne
og renoveringen i slummen, har jeg tænkt.
Hvordan kan det siges?
Arbejde på noget prangende og ekstravagant
føltes ikke så godt i hjertet.
Ja.
-Samme her. -Ja.
Måske er det derfor, jeg blev arkitekt.
Din lille lort.
Var det derfor, kontoret skulle være her?
Du ville langsomt ændre mig.
Jeg kiggede på det store billede.
Men tvillingerne skal på engelsk skole.
Jeg vil købe lejlighed i Gangnam.
-Seok-ryu kan lære dem engelsk. -Ja?
-Og jeg bygger dit hus. -Hvad?
Virkelig? Okay, du lovede. Mundtligt gælder også.
Skriv det ned.
-Jeg skriver under. -Det minder mig om.
Jeg tog til distriktskontoret for at aflevere dokumenter. Se.
De havde den her.
"Vores kvarters arkitekt." Hvad er det?
Et program på distriktskontoret.
De tilbyder gratis konsultationer for beboere
og forbedrer levevilkårene i forsømte områder.
Som da I renoverede det hus?
Ja.
En masse butikker lukker, og gamle gyder bliver forladt.
De bevarer også nabolagets kultur.
Wauw.
Du bliver Hyereung-dongs beskytter.
Jeg skal vælges først.
De vælger da dig. Hvad mener du?
Jeg hører, byggeriet af poolen og gymnastiksalen begynder.
Det er ret sejt, Choisseung.
Du er den ansvarlige arkitekt for Hyereung-dong.
Alle kalder mig arkitekt,
men jeg er faktisk autoriseret arkitekt.
Forskellen mellem de to er…
Jeg bør også arbejde hårdere.
Hvad?
At se dig vove dig ud på denne måde
giver mig samme lyst.
Jeg kan kun lave videoer nu,
men jeg vil servere min mad til folk en dag.
Jeg vil lave gryder med lykke til dem.
Jeg anede ikke, det ville blive så akavet at sidde sammen med dig sådan.
Ville du tale om Seok-ryu og Seung-hyo?
Det handler om vores koner.
Okay.
Det er en stor krig, de fører.
Det ville ikke overraske mig, hvis der faldt atombomber.
Som den neutrale part burde vi så ikke prøve at få dem til at falde til ro?
Jo, du har ret.
Så…
I situationer som denne
i stedet for at være så seriøse og ædru
har vi brug for en mere afslappet og fredfyldt atmosfære.
Uanset tidspunkt og sted
har vi brug for det her til den her type samtaler.
Sandheden kommer jo frem, når man drikker.
Præcis!
Vi drikker soju i stedet for kaoliang i dag.
Vi kan ikke altid få det dyre! Kom nu! Min butik lukker!
Vi lukker, og du beder om…
Kom med noget godt at drikke så.
-Har du hørt det? -Hvad?
Root Diner lukker.
Det gik aldrig godt. De havde få kunder.
Ja.
Fluer rørte end ikke deres mad.
Du milde!
Ikke kun er hendes datter arbejdsløs. Hendes mands bar er lukket.
-Jøsses. -Jøsses.
-Hvor uheldigt. -Ja.
-Jøsses. -Hvorfor er jeg uheldig?
M-Mi-suk!
Jeg kom kimchi i jorden forleden.
I dag kommer I i jorden!
Tal dårligt om mig.
Men min datter og mand?
I skal ikke lægge jer ud med min familie!
-Jøsses! -Vent!
Hvorfor rykker du dig ikke? For pokker!
-Hvad vil du gøre ved det? -Jøsses!
Hey!
Hvad har du gang i?
-Mi-suk, er du okay? -Hey.
-Er du vanvittig? -Jøsses.
-Hey! -Hvorfor blander du dig?
-Hey! -Du godeste!
-Din lille… Hvor vover du? -Jeg er okay.
Du er død!
Slip mig!
-Hvad sker der? -Stop det!
-Hvad? -Dig!
-Slip! -Væk med dig!
Er du vanvittig?
Hun er kun god til at læse!
Nu føles det mere rigtigt!
-Hey! -Hvad i alverden?
-Slip! -Hey!
Hey!
HYEREUNG POLITISTATION
Det er dem…
-Hye-suk! -Mi-suk!
Mi-suk, hvem gjorde det?
-Hvad sker der? -Hvorfor er I sammen?
De stinker af alkohol.
Vent, var I to sammen igen?
Nej, slet ikke.
-Hvor var I? -Mor!
-Tante Hye-suk! -Hey!
-Er I to okay? -De kommer hele tiden i par.
Var I også sammen?
-Var I? -I to par burde skamme jer.
I to kan ikke tillade jer at tale sådan.
Det er ikke dem, vel?
Hej. Hvad laver I her?
-Vent… -Er det blod?
Er I okay? Du milde.
Hvorfor indgå forlig? De begyndte.
Se det som betaling for deres behandling.
Det var tydeligvis dem, der havde fået tæsk.
Det vil tage dem to uger at komme sig.
Skat, find en advokat. Vi sagsøger dem for bagvaskelse.
Men at se noget action efter al den tid var så forfriskende.
Husker du?
Da den bølle pressede penge af mig i den gyde?
-Du kom. -Ja!
-Og du reddede mig. -Nemlig!
Jeg tog min rygsæk og madkasse
og svingede den mod hende.
Det gjorde jeg i dag.
-Du kopierede mig. -Jeg husker.
Du ramte den mest skræmmende dame med forårsløget.
-Hendes øje blev så hævet. -Så hævet!
-Hun ville jo dræbe os. -Mor, tante Mi-suk.
Er I blevet venner igen?
Hvad?
Det er de.
-Har jeg noget? -Ja.
Hvad er det?
Hvad er der med den kurv?
Jeg har aldrig set dig bære rundt på sådan noget før.
Jeg har masser af tid nu.
Jeg bør lave mere mad derhjemme.
Du ville spilde ingredienser.
Så lær mig det.
Jeg købte bregne,
men ved ikke, hvordan man laver det.
Der er masser af gode kogebøger. Hvorfor lære af mig?
Din mad smager bedst.
Man kan ikke lære følelsen for mad.
Jeg laver det i morgen, så bare tag det.
Jeg sværger,
jeg troede, det var slut med det, efter vi sloges.
Du milde.
Sikke en lettelse.
Alt, du kunne tænke på, efter vi kappede bånd, var bregne?
Ja da. Retten er vigtig for mig.
Du lavede altid den ret til mig, når jeg kom til Korea,
og når jeg tog afsted.
Du pakkede altid en masse i is til mig.
Hvornår har jeg gjort det?
Når jeg åbnede en madbeholder,
var den fyldt med dit venskab.
Hvordan kunne jeg glemme det?
Hvorfor blev du ved med
at få mig til at føle mig lille?
Fint, jeg følte mig ærlig talt mindreværdig.
Du kan tale engelsk og fransk.
Du kommunikerede med lokale og tjente penge i udlandet.
Men jeg blev betalt for at passe på Seung-hyo.
Det ville have været rart at have passet ham uden at tage imod penge.
Er du vanvittig?
Du gjorde et uvurderligt arbejde.
Seung-hyo fik en god opvækst takket være dig.
At opfostre et menneske
er en utrolig bedrift.
Ikke alle kan gøre det.
Det samme for mig.
Da jeg spiste frokost alene i skolen,
kom du og sagde:
"Du hedder jo Seo Hye-suk.
Vi mangler en Suk-søster. Vil du være med?"
Så jeg vil ikke være Des, når vi bliver svigerforældre.
-Hye-suk. -Ja, brug bare mit fornavn.
Jeg vil også bruge dit.
Det vil jeg gøre.
Selvom vores børn bliver gift, kommer venskabet først.
Giver du dem din velsignelse?
Jøsses.
Jeg har aldrig været imod dem.
Helt sikkert! Du så så misfornøjet ud.
Vær ærlig. Det generer dig, at Seok-ryu var syg.
Selvfølgelig gør det det!
Seok-ryu var syg, så jeg var da bekymret.
Hun er dit kære barn.
Dit øjes æble.
Hun er datter af min bedste ven.
Du ved, hvor meget jeg elsker hende.
Jeg bekymrer mig da for hende.
Jøsses.
Jeg vidste ikke, du havde det sådan.
Jeg frygtede, hun ville blive knust, hvis du afviste.
Hun var syg og alene i udlandet. Jeg måtte beskytte hende.
Mi-suk.
Vi beskytter hende sammen.
Ligesom du opfostrede Seung-hyo,
vil jeg elske og passe på Seok-ryu.
Tak.
Jeg er så taknemmelig.
Jeg er endnu mere.
-Nej, jeg er. -Din skid.
Jeg beklager, jeg slog dig.
Det gjorde ondt.
Din skøre skid.
-Jøsses. -Hvad laver de?
Vi ved, I er der.
Kom ud.
Seriøst.
-Hvor længe har I været der? -Jøsses, Seok-ryu.
Du har altid været så klog og pålidelig, siden du var lille.
Måske er det skæbnen.
Pas på Seung-hyo for mig.
Okay, det vil jeg.
-Seung-hyo. -Jøsses.
Du er jo halvt min søn.
Ja.
Hvis Seok-ryu slår dig,
så sig det til mig.
-Jeg straffer hende. -Du kan sladre om ham.
-Okay. -Forstået? Fortæl mig alt.
Man siger, at mænd på min alder har øget østrogen,
og de græder også mere.
Er det sandt, Gyeong-jong?
For at være præcis, falder testosteron.
Andelen af østrogen stiger relativt.
Jeg kan ikke se på dem.
Jeg kan ikke klare dem! Hvad er der galt med dem?
Hvad skete der?
De er altid sammen og drikker.
-Ja, de er sære. -Sæt dig.
Skat, hold op med at græde.
Stakkels far.
Hej. Hvor er børnene?
Jeg tror, de stadig sover.
Okay.
-Jeg smutter. -Okay.
Hvordan føles sidste arbejdsdag?
Som det plejer.
Luk, og kom tidligt hjem.
Lad os få soju.
Okay.
Farvel.
Godt gået.
Fr. Jung, direktøren leder efter dig.
-Mig? -Ja.
Tillykke.
Med hvad?
Du milde.
Hvordan vil du bo så fjernt, hvis du er så uvidende?
-Hvad? -Fr. Jung.
Du er blevet valgt som sikkerhedsansvarlig på forskningsstationen på Sydpolen.
-Wauw! -Wauw!
Mig? Virkelig?
Brevet er lige kommet.
Du er den første kvinde.
Om to uger begynder træningen.
-Også orientering. -Javel.
Derefter rejser du i starten af næste måned.
Hvad? Så hurtigt?
Ja, gør dig klar.
Lad os nu give hende et bifald.
Tak.
Min sidste dag er også en fiasko.
Du milde!
-Har du åbent? -Naturligvis.
Bare tag plads.
Okay, værsgo.
Dem bestilte jeg ikke.
Hvad?
De er på huset.
Velbekomme.
Du gav mig ekstra fiskekager førhen.
Hvad?
Jeg boede i området for ti år siden.
Virkelig?
Jeg kom for tteokbokki da jeg dumpede til eksamen.
Du gav mig fiskekager og sagde: "Op med humøret."
Gjorde jeg virkelig det?
Jeg skulle mødes med en ven.
Du og fiskekagerne har ikke ændret sig.
-Tag en mere. -Nej tak.
-Vil du have sundae? -Nej, det er fint.
Jeg vil give dig nogle.
Det er faktisk min sidste dag.
LUKKER EFTER 13. SEPTEMBER
Jaså.
Jeg er glad for, at jeg kom.
Tak for maden.
-Skat. -Far, vi er her.
Hvad bringer jer her?
Hvad tror du? Vi vil spise din tteokbokki.
Vi er vist ikke de eneste kunder.
Er I alle her? Vi kom for dybstegt mad.
Hvad var det, der var godt?
Dybstegte pebre. Har du nogen tilbage?
Hvad foregår der? Du milde.
-Hej! -Baren er for lille.
-Hvor vil I sidde? -Vi er her også!
-Du milde. -Tag plads.
Yeon-du, du har ikke spist tteokbokki endnu, vel?
Nemlig!
Yeon-du, du er så heldig.
Din første tteokbokki bliver fra Root Diner!
Flyt bordene tilbage, når I går.
-Okay! -Fint!
Stop det, mor!
Jeg gør det. Derfor har jeg disse muskler.
Sådan der!
Han ligner mig.
Hvad foregår der?
Er vi de sidste her?
-Vi kom lige efter arbejde. -Hej.
Og du er?
Rart at møde dig. Kang Dan-ho fra The Chungwoo Daily.
Hvad laver en reporter her?
Altså…
Han er min kæreste.
-Klamt. -Du milde.
Tænk, hun var sådan et sødt fjols.
Hun er så kær.
-Tak for at komme. -Nej, det er fint.
Jeg forbereder en artikel om pension.
Er det i orden, at jeg interviewer dig?
Mig?
Du milde.
Det er min første gang.
-Skål! -Skål!
Første…
Du skal snart på pension. Hvordan føles det?
Altså…
…jeg ved det ikke rigtig.
Jeg snitter grøntsager og laver bouillon.
Så lægger jeg riskagerne i blød. Det gjorde jeg hver morgen.
Når jeg stopper og finder mig til rette,
vil det måske synke ind.
Det er jeg sikker på.
Hvad fortryder du mest?
Og hvad glæder du dig mest til?
Fortryder?
Ærlig talt fortryder jeg…
Jeg tror ikke, jeg fortryder noget.
Ærlig alt… Du milde.
Mange ting gik ikke, som jeg ville.
Men sådan er livet jo.
Ja.
Jeg har snarere
glade minder fra det her sted.
Du milde.
"Det smager godt."
Jeg elskede at høre det.
Og jeg glæder mig til…
Min familie.
Jeg har haft travlt hele mit liv og brugt det som en undskyldning.
Endelig
føles det, som om
jeg kan returnere
til min familie nu.
Hvad vil du sige til dig selv efter alt det hårde arbejde?
Altså…
"Godt gået.
Du arbejdede hårdt,
Bae Geun-sik."
ROOT DINER
Du milde!
Hey.
Hvorfor er I stadig her?
Troede du, vi ville gå?
Vi sagde, vi ville gøre rent med dig.
Jeg havde brug for tid til mig selv.
Ja, mor.
En mand har brug for at være alene.
Far, sagde du farvel til din elskede bar?
Ja, det var et lidenskabeligt farvel.
Godt. Lad os tage hjem nu.
Lad os!
Vi er på vej!
Du er arbejdsløs nu.
-Ja. -Hvad med i morgen?
I morgen?
Hey, knægt. Lad os spille billard.
Jeg skal læse til eksamen.
En dag afgør ikke, om du består eller dumper.
Hey!
Seriøst? Han vil læse. Lad være med at blande dig!
Dong-jin har ikke læst længe.
Se lige. Så du din mor, Seok-ryu?
Hun ser allerede ned på mig som arbejdsløs.
Stop. Lad dem have hinanden. Lad os spille badminton i morgen.
-Jeg vil ikke spille med dig. -Jeg forstår.
Du bliver ved med at spille, indtil du vinder!
-Nemlig! -Nej, jeg gør ikke.
Far, lad være. Jeg spillede brætspil med hende i syv timer engang.
Det var, fordi du blev ved med at købe de bedste grunde!
Jeg er udmattet af at være vågen så sent.
Vent. Vær ikke uhøflig over for din søster!
-Ja, din skid! -Hvad gjorde jeg?
-Hvad? -Din skid!
-Hvad? -Også dig!
-Sig det ikke til din bror. -Ja.
-Kald ham ikke en skid. -Ja.
-Han er også mit barn. -Ja, men…
Okay, fint. Hey, din tøsedreng!
Seok-ryu.
Choisseung!
Det er farligt at være her alene.
Jeg ventede på dig.
Det var vigtigt for dig at være med din familie.
Er din far okay?
Han tog soju op på taget med mor.
Dejligt.
At have en ved sin side på sådan en dag…
Jeg har noget til dig.
Hvad er det?
Det er sanjeok.
Jeg prøvede at give dig det før.
Tænk, jeg ikke spiste det dengang.
Jeg ødelagde mit held.
-Må jeg smage en? -Ja.
Så lækkert.
Selvfølgelig.
Jeg klargjorde og tilberedte løg, doraji, gulerødder og kød hver for sig.
Jeg satte dem på spyd og dækkede med pisket æg.
Meget arbejde.
Det ser sådan ud.
Og det lugtede sådan af olie.
Jeg troede, jeg var blevet ét med madolie.
Du arbejdede så hårdt.
Ja.
Men stadig
på trods af det
vil jeg altid lave det til dig.
Medmindre du siger, du er træt af dem,
vil jeg lave sanjeok til dig for altid.
Hvor er jeg heldig.
Det er mit frieri.
Jeg tænkte, at blive friet til to gange var lidt for meget.
Så jeg ville have balance.
Betyder det,
jeg kan spise regnbuer for evigt?
Ja, alle regnbuens farver.
Uanset farven og så meget du vil.
Det er det sødeste frieri i verden.
Så er det et ja?
Ja. Med glæde.
Tak.
For hvad?
For alt.
Dengang og nu.
Alt.
LOVE NEXT DOOR
-Mine øjne! -Det er ikke sært.
Vi har helt officiel godkendelse fra begge familier nu.
Der er ingen tid at spilde, hvis vi vil indhente 30 års romantik.
Lad os tage på date. Bare rolig.
Du er sikker med mig.
Hvorfor er hun her ikke?
Hun blev udstationeret på Sydpolen.
Seung-hyo.
Hjælp mig nu, Myeong-u. Jeg vil også giftes.
Så I to bliver svigerforældre?
Lad os holde bryllup næste forår.
Smed, mens jernet er varmt. Gør det, før året ender.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard