‏- הבן של השכנה -
‏וואו, תראי את זה.
‏מותק, התקינו בשכונה שלנו מסוע?
‏הרגליים שלי זזות על דעת עצמן.
‏חתיכת טמבל! תעמוד זקוף.
‏זקוף! ‏-אלוהים.
‏למה אתה כזה כבד? אוף.
‏כמה טוקבוקי אכלת?
‏אכלתי אוכל מטוגן בשמן עמוק.
‏יש לי כולסטרול גבוה.
‏אבל איך יכולתי לוותר על אוכל טוב? ‏-הוא צמחוני.
‏למה הייתם צריכים ללכת מפה?
‏סליחה. כל היירונג־דונג שייכת לך?
‏הלוואי שכן, אבל אין לי כסף לזה.
‏אלוהים, איתך תמיד מדובר בכסף.
‏דודה היי־סוק.
‏אימא…
‏סאונג־היו. סאוק־ריו.
‏מה אתם עושים פה?
‏מה קורה פה?
‏טעיתי, נכון?
‏שניכם, הפרחחים, תמיד רבים!
‏עכשיו אתם מתנגשים עם הגוף זה בזה!
‏מה זה אומר?
‏אז מה שקרה זה…
‏אנחנו זוג. ‏-מה?
‏אתם… זוג.
‏כוונתך לשיר משנות ה-80?
‏רגע, שנייה.
‏אנחנו… ‏-מה?
‏אנחנו מנהלים קשר רציני.
‏כן, סליחה שלא סיפרנו לכם קודם.
‏חשבנו על זה הרבה לפני שעשינו את זה.
‏אז נאלצנו להיזהר.
‏אנחנו יודעים שאתם בהלם.
‏אנחנו גם יודעים שתדאגו, אבל…
‏הרגשות שלנו זה לזה לא שטחיים או סתמיים.
‏אז אתם אומרים לי ‏שעכשיו אתם לא לוחצים ידיים?
‏אלוהים.
‏היי…
‏בואו נלך הביתה.
‏טוב, דודה מי־סוק. אבוא איתכם ואסביר הכול.
‏לא, סאונג־היו. לך הביתה.
‏סאוק־ריו, בואי נלך. ‏-רק אני?
‏לא. אסור לך.
‏אסור לך לקחת אותה. אבוא גם.
‏אין לך משהו לספר לי?
‏יש לי, אבל קודם אלך לבית של סאוק־ריו…
‏אבל אני רוצה לשמוע אותו עכשיו!
‏אני מצטער, אבל תחילה…
‏היי, חתיכת מטומטם!
‏אתה בטח מזלזל בי מאוד, נכון?
‏תפסיק עם השטויות ובוא הנה עכשיו!
‏אם לא, אהרוג אותך!
‏מה היא אמרה?
‏עדיף שלא תדעי.
‏זה תמיד נשמע יפה כל כך כשאת מדברת בצרפתית.
‏כן, טוב.
‏היא שוב משתחצנת. ‏-רגע.
‏היי, זה עדיף על העמדת פנים שאת חברה טובה.
‏לולא עשיתי את זה, לא היו לך חברות.
‏היית קרה כל כך ‏שאנשים כינו אותך נסיכת הקרח.
‏זאת מתקפה אישית!
‏למה את מתייחסת ככה אל דודה היי־סוק?
‏רבתן?
‏הן רבו. זה היה נורא.
‏סאוק־ריו, בואי איתי.
‏ביי, גיונג־ג'ונג.
‏לא, אסור לך. ‏-סאונג־היו!
‏מה קרה לך?
‏היי!
‏צ'ויסאונג! יש פתגם ספרדי. ‏"השמש יוצרת מדבר.
‏"גשם ורוח הופכים אדמה לפורייה."
‏אנחנו חווים את הקושי הזה כדי להתחזק.
‏לא, אי אפשר! ‏-אתה מבין, נכון?
‏אני לא יכול לתת לך ללכת לבד.
‏אלוהים. ‏-אנחנו חייבים להיות ביחד בלי קשר לכלום.
‏אל תדאג.
‏עכשיו לעולם לא אתן לך ללכת. ‏-לא. בסדר.
‏אל דאגה. ‏-לא.
‏מגיעות לך מכות! ‏-צ'ויסאונג! אתה בוטח בי, נכון?
‏אל תדאג! ‏-אימא!
‏נראה לי שאימא שלך נסערת. ‏בוא נלך הביתה. טוב?
‏אבא, חכה.
‏לא! אל תכי אותה, דודה מי־סוק!
‏איך יכולת להכות אותה?
‏סתום את הפה!
‏- הבנת קינמטיקה -
‏אימא. ‏-שקט!
‏לא, חכי. פשוט תקשיבי…
‏סאוק־ריו, מה עוללת הפעם?
‏היי, הסתבכות זאת המומחיות שלי.
‏את כל הזמן גונבת לי את הקטע.
‏פשוט אל תתערב.
‏תסבירי את עצמך. ‏-קדימה.
‏מה קורה בינך לבין סאונג־היו?
‏זה כמו שאמרנו קודם.
‏אנחנו יוצאים וזה רציני.
‏זה מצחיק אותך?
‏-די לשקר.
‏סיממת אותו? למה הוא יוצא איתך?
‏אמרתי לך לא להתערב.
‏אתם זוג. זהו?
‏הוא רצה תחילה לבקש מכם רשות,
‏אבל עצרתי בעדו.
‏את ודודה היי־סוק חברות.
‏והאמת היא שאז לא הייתי בטוחה.
‏אבל עכשיו אוכל לומר בוודאות.
‏אני מחבבת את סאונג־היו מאוד.
‏מה? את רצינית?
‏זה לא קשר לא מחייב.
‏זה אומר שאתם שוקלים נישואים?
‏לא. ‏-מה?
‏לא משנה מה, לא ייתכן שזה סאונג־היו.
‏למה לא?
‏את מחבבת את סאונג־היו.
‏בכל מקרה, אסור לך. לא ארשה לך.
‏הבהרתי את עצמי. ‏-אימא.
‏אימא.
‏אימא שלך רבה עם דודה היי־סוק.
‏מותק, שתי הרבה מים. ‏את זקוקה לזה כשאת כועסת.
‏זה גזלייטינג.
‏מה?
‏בטח עשית לו שטיפת מוח.
‏אחרת, למה שהוא…
‏בחייך. בעבר כל הזמן החטפת לו מכות.
‏וגררת אותו איתך כמו בובה.
‏אמרתי שלא תתערב, נכון?
‏נכון? ‏-לא אתערב! סליחה!
‏לעזאזל, השיער שלי!
‏המזג המחורבן שלה! ‏-מה אמרת?
‏בשביל מישהו שאמר לנו ‏שהוא רוצה לאכול איתנו,
‏תהיתי לאן הלכת בכל לילה.
‏כנראה היית עסוק בדייטים.
‏אנחנו אוכלים ביחד בבוקר.
‏כן, השתתפתי באופן פעיל.
‏מתי אתה וסאוק־ריו נהפכת לזוג וכיצד?
‏מי יזם את זה?
‏סאוק־ריו בטח אמרה שהיא מחבבת אותך ראשונה.
‏אתה מושלם מכל בחינה, ואתה גר בול לידה.
‏איך היא לא תפתח רגשות כלפיו? באמת.
‏אני חיבבת אותה ראשון.
‏מה? ‏-אני מחבב אותה מאז הילדות.
‏הרגשות שלי רק התחזקו אחרי שנפגשנו שוב.
‏באמת, סאוק־ריו סירבה לי ‏ודחתה אותי כמה פעמים.
‏אבל התעקשתי.
‏רגע. רק שנייה.
‏היא דחתה אותך?
‏טוב… בהתחלה, אבל עכשיו…
‏היא מגוחכת!
‏אלוהים, אני מתה עליה, אבל היא פסיכית?
‏למה? מה לא בסדר בבן שלי!
‏אני יודע! ‏-למה?
‏מה הוא, עז?
‏למה היא דחתה אותו? ‏-קורע.
‏אני לא אומר את זה רק משום שאתה בני. ‏לא מגיע לך יחס כזה.
‏בדיוק!
‏טוב… כוונתי ש…
‏זה היה ככה רק בהתחלה, אבל עכשיו אנחנו זוג.
‏היא אפילו הסכימה להצעה שלי.
‏גם הצעת לה נישואים?
‏דאגת שזה יהיה אירוע מיוחד?
‏מה? ‏-תראה אותו. זה מה שעשה.
‏הוא עשה את זה!
‏שמת פרחים במכונית עם בלונים
‏וגם שכרת מסעדה שלמה?
‏אימא, התקנת לי מכשיר ציתות?
‏לכל הרוחות. ‏-מה יש?
‏שבי.
‏אין טעם לגדל בן.
‏לא פלא שיש פתגם כזה.
‏היי!
‏זוכר את השרשרת שקנית לי ליום ההולדת?
‏כבר הייתה לי כזאת.
‏לא ידעתי. היית צריכה לומר לי.
‏איך יכולתי להיות קטנונית ולומר? ‏-את אומרת עכשיו.
‏את רוצה שאקנה לך שרשרת? נלך לקניות מחר.
‏שכח מזה! אני לא צריכה כלום מזה!
‏אבא, אני…
‏אפילו אל תחשוב לנסות לשכנע אותי!
‏אני בצד של אימא שלך!
‏אבא, אם תוכל לדבר איתה… ‏-היי.
‏אני גם ככה עמוס. ‏שכל אחד יילחם את המלחמות שלו.
‏מותק, רוצה עיסוי רגליים?
‏מותק, אפשר לשאול משהו?
‏לא. ‏-טוב.
‏זה על סאוק־ריו וסאונג־היו.
‏למה שלא יהיו זוג?
‏זה לא קטע אישי ‏בגלל הריב שלך עם היי־סוק, נכון?
‏אמרתי שלא תשאל, אז למה אתה שואל?
‏אני יודע שדם סמיך ממים,
‏אבל האם יש חתן טוב ממנו?
‏הוא נאה, יש לו עבודה נהדרת, ‏ויש לו אישיות חיובית.
‏אנחנו מכירים מאז שהיה ילד. ‏-לכן אסור להם.
‏אנחנו מכירים אותו יותר מדי זמן. ‏-מה?
‏היי־סוק גם יודעת הכול.
‏האירוסים המבוטלים והמחלה. היא יודעת הכול.
‏אני לא רוצה שזו תיתפס כחולשה אצל בתי.
‏אני לא רוצה שהיא תהיה ‏בעמדת נחיתות ומעל לכול…
‏אני לא רוצה שהיא תיפגע!
‏אם הם יפגעו בסאוק־ריו…
‏לא אכפת לי מי. אגרום להם לשלם.
‏חברה או לא.
‏על מה אתה חושב?
‏פשוט…
‏בעבר…
‏כשהיינו עסוקים…
‏תהיתי איך סאונג־היו הרגיש.
‏דברים כאלה.
‏היינו איומים אליו.
‏אילו יכולתי לחזור לעבר,
‏הייתי חוזרת ליום ההוא
‏כשסאונג־היו היה בן שבע,
‏עמד מאחורי הדלת,
‏והייתי נותנת לו חיבוק.
‏עדיין, בזמנו…
‏משום שסאוק־ריו תמכה בסאונג־היו,
‏היה לנו כזה מזל.
‏מותק.
‏מה שיעור ההישרדות אצל החולים בסרטן הקיבה?
‏לא משנה.
‏תעמיד פנים שלא שמעת את זה.
‏בוא נישן.
‏- צ'ויסאונג -
‏האדם שחייגת אליו אינו זמין…
‏היי!
‏היי… ‏-אלוהים!
‏תעזרי לי.
‏בוא הנה. ‏-כמעט מתי.
‏מה אתה עושה?
‏למה טיפסת דרך החלון? יכולת להיפצע!
‏אבל…
‏התגעגעתי אלייך. מה עוד יכולתי לעשות?
‏אז חיקיתי אותך.
‏פרק כף היד שלך עדיין לא החלים.
‏תן לי לראות.
‏זה ישפר את המצב.
‏ההורים שלך ממש כועסים, נכון?
‏לא.
‏הם סתם טיפה מבולבלים.
‏מה עם הורייך? ‏-מה?
‏הם פשוט טיפה מופתעים. הם פשוט…
‏גם הם מבולבלים.
‏שקרנית. ‏-גם אתה שיקרת, מותק.
‏אבל זה מצחיק כשחושבים על זה.
‏מה שעשינו היה נורא כל כך?
‏למה צריך לפחד כל כך?
‏מה בדיוק אמרת?
‏"מותק"?
‏כן, טוב…
‏מה קרה לאדם שרצה לשמור את הדברים בסוד?
‏טוב, כבר נתפסנו. לא אכפת לי!
‏אז אם אימא שלי תתנגד, לא תתראה איתי, מותק?
‏זה לעולם לא יקרה.
‏את לא רואה לפי איך שטיפסתי הנה?
‏האינסטינקט שלי להחזיר מלחמה החל לפעול.
‏שאעטה בנדנה שכתוב עליה, "סאונג־היו שלי"?
‏לא בנדנה.
‏במקום…
‏נענוד לך את זה.
‏הוא יפהפה.
‏הבנתי למה אנשים עונדים טבעות נישואים.
‏זה מעורר בי תחושת אחדות חזקה.
‏אוהבת?
‏כן, אני מתה על זה.
‏אבל אני סקרנית. למה קנית צמיד במקום טבעת?
‏כי…
‏אל תבואי לעבודה שלי ותפיצי עליי שמועות.
‏צריך לתבוע אותך על הפצת מידע כוזב.
‏איזה מניאק כפוי טובה.
‏אתה צריך להודות לי במקום לתבוע אותי.
‏אפילו זכרת את מה שאמרנו בצחוק?
‏זה לא היה בכוונה.
‏אני מניח שהמוח שלי שמר
‏כל מה שעשית וכל מילה שאמרת.
‏והוא ימשיך לעשות את זה.
‏אז אקשיב טוב-טוב
‏לדברים שאת אומרת.
‏ולא אבזבז
‏את זמננו המשותף.
‏איאחז בך
‏ובכל מה שאת.
‏איאחז בך חזק לנצח.
‏אז סאוק־ריו,
‏האם…
‏תינשאי לי?
‏רק שוטה תסרב להצעה שכזאת.
‏ פרק 15 ‏בראבו, חיי
‏- יום אחרון ב-13 בספטמבר -
‏אלה.
‏היי, אימא שלי גילתה שסאונג־היו ואני זוג.
‏טוב, יפה שהצלחתם להסתיר את זה ‏כל כך הרבה זמן.
‏אבא שלי והוריו של סאונג־היו גם תפסו אותנו.
‏לא כזה נורא לספוג הכול בבת אחת.
‏למה את לא מופתעת?
‏כי קיבלתי אישור מאימא שלי.
‏באמת? איך?
‏יש שיטה לכול.
‏אז מהי? תגיד לי!
‏טוב…
‏תאכלו ביחד ג'אג'אנגמיון וג'אמפונג.
‏תזמיני גם אורז ג'פצ'אה.
‏על מה את מדברת?
‏תעשי את זה עם כנות.
‏זאת התשובה היחידה.
‏את מוסיפה עכשיו שמן למדורה?
‏את לא עובדת במכבי האש, נכון?
‏אני לא בתפקיד היום.
‏מה את עושה?
‏את בחיים לא מתנהגת ככה.
‏טוב…
‏אני מורחת שמן בשיער.
‏אלוהים, את איומה.
‏לחברה שלך יש עכשיו בלגנים,
‏ואת פה, כולך מרוצה מהחיים?
‏יש לי היום דייט.
‏היי, דן־הו.
‏היי, מו־אום.
‏חיכית הרבה זמן?
‏לא, שמחתי לחכות לך.
‏אל תהיה מגוחך. בוא.
‏את יפה היום. ‏-מה?
‏שלום. מה שלומך?
‏היי, אני בסדר.
‏אבל אל תשימו לב אליי. תמשיכו.
‏אני הולכת הביתה.
‏רק רגע.
‏שלום, מר צ'וי.
‏זה צ'וי סאונג־היו, נכון? ‏-נכון.
‏כן, דבר.
‏זה צ'ויסאונג? ‏-לכי.
‏אני מבין.
‏עכשיו?
‏כן, אני יכול.
‏עכשיו הייתי אמורה להיות ‏בלונה פארק באי וולמידו
‏או לאכול עוף עם בירה ליד נהר ההאן.
‏אבל למה אני פה?
‏חלמת על כך שתצאי לדייטים, נכון?
‏היי, את תשתלטי על החבר שלך, או מה?
‏סליחה.
‏אנחנו שומעים אתכן.
‏אז מה?
‏אני מצטער.
‏בשבוע הבא נשפץ בית של קשישה.
‏קשישה? ‏-כן.
‏אנחנו מכירים איזו קשישה בשכונה.
‏היא גרה לבד.
‏מר צ'וי פינה זמן ‏מהלו"ז העמוס שלו כדי לעזור.
‏זה כזה מעשה טוב.
‏הוא כזה טוב שאי אפשר להתלונן.
‏זה רציני יותר מכפי שחשבתי.
‏אלה קירות דיקט, שזה חומר חלש ‏מבחינת בידוד נגד רעש או מזג האוויר.
‏אין מתקנים בסיסיים.
‏יכלו לבנות מטבח או שירותים במקום שנותר.
‏אם לבעלים היה כסף לזה,
‏הם היו בונים עוד חדרים כאלה.
‏יותר יחידות משמע יותר שכר דירה.
‏אז למה להרחיק לכת ככה?
‏למען כסף.
‏בזמן האחרון היו שמועות על פינוי־בינוי.
‏אימא שלי מקבלת המון שיחות על זה בעבודה.
‏אבל אני אוהבת את היירונג־דונג ככה.
‏גם אני. ‏-גם אני.
‏כן, גם אני.
‏דרך אגב, למה אתם עדיין ‏מדברים זה עם זה ברשמיות?
‏מתי תדברו באופן לא רשמי?
‏סליחה? ‏-מה?
‏את צודקת.
‏אנחנו גרים באותה השכונה.
‏אנחנו חברים בני אותו גיל. ‏צריך להפסיק עם הרשמיות.
‏זה בסדר. ‏-זה טוב.
‏זה נוח יותר מבחינתנו. תסמכו עלינו.
‏מרחק נאות הוא המפתח לחברות.
‏הבנתי.
‏טוב.
‏מה זה? ‏-הם נראים קרובים.
‏ולפעמים, לא.
‏היי! למה קשה כל כך להשיג אותך בימינו?
‏היי־סוק לא באה הנה, נכון?
‏גם היא לא הייתה בקשר.
‏הצ'ט הקבוצתי שקט כל כך.
‏רגע, יצרתן צ'ט קבוצתי חדש בלעדיי?
‏אני שמחה שאמרת את זה. תיצרי קבוצה חדשה.
‏אל תכללי את היי־סוק. רק את, אני ואין־סוק.
‏מה?
‏שוב רבתן? ‏-החלטתי לא להתראות איתה שוב.
‏זה רציני?
‏מעכשיו היי־סוק כבר לא קיימת בחיי.
‏עדיין, אתן חברות כבר 40 שנה.
‏אתן אולי מתווכחות, אבל אם תנתקי איתה קשר,
‏יהיה עצוב שכל השנים ההן ירדו לטמיון.
‏היי, יש לי עוד הרבה שנים לפניי. ‏אוכל לרכוש חברות חדשות.
‏בדומה לנעליים, חברות ותיקות ‏הן תמיד נוחות יותר מחדשות.
‏נשארה לך דרך ארוכה,
‏אז אל תכאיבי לעצמך עם נעליים חדשות.
‏תמיד היית כזאת דברנית טובה?
‏זה כי הרבה דברים מטרידים אותי בימינו.
‏כמעט הגעתי לנירוונה בכך שאני משחררת הכול.
‏מה? משהו קורה גם איתך?
‏מו־אום יוצאת עם מר קאנג.
‏מר קאנג?
‏השכן שלכם?
‏אבא של יון־דו? ‏-כן.
‏אז מה עשית?
‏לא הרשית להם, נכון?
‏הם מחבבים זה את זה. מה אוכל לעשות?
‏אשבור לה את הרגליים ואחזיק אותה בבית?
‏אגלח לה את הראש ואשלח אתה למקדש?
‏גם סאוק־ריו וסאונג־היו הם זוג.
‏זה חם! כלומר, זה קר!
‏מה?
‏היי, היי־סוק.
‏סליחה, ג'יי־סוק. אחזור אחר כך.
‏אני הולכת. ‏-אמרתי שאני הולכת!
‏ג'יי־סוק, תגידי לה שאני הולכת
‏כי הגיע הזמן ללכת, ולא בגללה?
‏היא בטח חושבת שהעולם סובב סביבה.
‏המנוולת הזאת. ‏-למה שתיכן כאלה ילדותיות?
‏היא זאת שתמיד מתחילה.
‏מי־סוק! אלוהים.
‏לאן את הולכת?
‏אלוהים! היא הולכת. ‏אבל היה לי משהו לשאול אותה.
‏היי־סוק! מזמן לא נפגשנו!
‏מה שלומך? ‏-יופי.
‏מה התכוונת לשאול?
‏בדרך לפה ראיתי משהו על דלת חנות החטיפים.
‏מה זה היה? יש שם שלט סגירה.
‏מה?
‏באמת? ‏-כן.
‏מה קורה?
‏יון־דו.
‏יש משהו שאני צריך לספר לך היום.
‏העניין הוא…
‏אני אעשה את זה.
‏אני רוצה לעשות את זה.
‏יון־דו.
‏אני צריכה לבקש ממך רשות.
‏מה העניין?
‏את מוכנה לתת לי…
‏הזדמנות להיות האימא החדשה שלך?
‏אני יודעת שלא אוכל להיות ‏האימא האמיתית שלך,
‏אבל אוכל להבטיח לך כמה דברים.
‏לא אכריח אותך לאכול תרד וגזר.
‏אני מבטיחה לנצח במרוץ השליחים של ההורים ‏ביום הספורט של הגן שלך.
‏בנוסף…
‏כשתהיי חולה
‏וכשהמצב יהיה קשה,
‏אני מבטיחה לתמוך בך.
‏אבל אם…
‏במקרה, תשנאי את זה…
‏אני לא שונאת את זה.
‏כלומר… האמת היא שאוהב את זה.
‏באמת? ‏-כן.
‏חיכיתי ליום הזה.
‏זה סוד, אבל גם אני חלמתי על זה.
‏ישנת היטב? חלמת שתהיי חברה של חייזר?
‏לא, חלמתי על משהו אחר.
‏מה?
‏זה סוד. אספר לך אחר כך.
‏בחלום טסתי לירח,
‏ואת ואבא התחתנתם שם.
‏כולנו לבשנו חליפות חלל וצפנו לנו.
‏מה?
‏מו־אום,
‏את החברה הכי טובה שלי בכל העולם.
‏אז בבקשה,
‏תהיי גם חברה טובה של אבא שלי.
‏כמובן.
‏אבא, אתה בוכה?
‏אני לא בוכה.
‏לא ישנתי הרבה אתמול בלילה.
‏פשוט פיהקתי. ‏-מה? לא נראה לי.
‏ברור שאתה בוכה כי זה נוגע לליבך.
‏גרמנו לאבא שלך לבכות!
‏לא, לא בכיתי.
‏יש טישו? ‏-טישו?
‏מעניין אם יש להם טישו.
‏- בשלנית הבית מאסטר בה -
‏אני כרגע חולה, וצפיתי בסרטון שלך ‏כשחיפשתי מזון בריא.
‏הוא נראה טעים כל כך.
‏אבל אין לי אנרגייה לבשל, ‏אז לא אוכל להכין אותו.
‏הלוואי שיכולתי לטעום את האוכל שלך.
‏על מה את חושבת בכזה ריכוז?
‏מה? כלום.
‏היי, אבל אל תדבר איתי.
‏הסכמנו להקדיש שעה לעבודה.
‏אל תדבר איתי.
‏כן, גם אני עובד ממש קשה.
‏אני לא עומד בזה. אעבור מושב אחד. ‏-לא!
‏ואז תרצה לעבור שני מקומות ‏ולהתקרב אפילו יותר.
‏ואז תרצה לשבת לצידי ולהחזיק ידיים.
‏לא, אסור לך.
‏אנחנו זוג אידיאלי ‏שמתמרן בין קריירות ואהבה.
‏אז מה לעשות?
‏סיימתי עם העבודה.
‏הגיע הזמן למשהו אחר.
‏לא, עדיין לא!
‏עדיין יש לי המון עבודה!
‏עדיין לא סיימתי!
‏עוד לא סיימתי!
‏באתי לעבוד במוצ"ש בחיפוש אחר עושר וכבוד.
‏ובסוף ראיתי משהו כזה.
‏- שכונת עוני ‏לפני ואחרי -
‏מה זה? ‏-מתנה.
‏תפתחי.
‏מותק, אני חולמת עכשיו?
‏נרדמתי בעיניים פקוחות?
‏פרחח ארור, שוב פישלת?
‏מה קרה הפעם? מה עוללת?
‏פרחח קטן, זה הסוף שלך! ‏-מה?
‏מה קרה? עוד פעם הסתבכת?
‏לא.
‏קיבלתי משכורת אז קניתי את זה לאימא ואבא.
‏זה חסר היגיון, חתיכת פרחח!
‏הדבר האחרון שקיבלתי ממך
‏היה פרח מנייר צבעוני שהכנת בביה"ס!
‏רגע, רק שנייה.
‏בטח הייתי חלאה.
‏תראו. זה תוסף תזונה.
‏אתה צודק.
‏אני יודעת מה זה.
‏את ואבא מזדקנים.
‏קניתי משהו שיעזור עם הסוכר בדם.
‏משום שזה פתוח, שכל אחד ייקח אחד.
‏הנה שלך, אבא.
‏זה באמת כזה טוב?
‏כן. זה בשבילך, אימא.
‏זה יקר מדי לשתייה.
‏היי.
‏אז מה אני אם את אומרת את זה? שתיתי הכול…
‏כן, אימא. זה כמו מחלה כרונית.
‏תשמחי כשילדייך קונים לך משהו.
‏כן. ‏-טוב?
‏ותשתמשי במוצרי היופי שקניתי לך.
‏טוב, אשתה את זה.
‏אני צריכה להיות בריאה ‏כדי שלא אהיה לנטל עליכם.
‏חשבתי שהפרחח הזה מנסה למכור לנו את זה.
‏דונג־ג'ין, סוף סוף התבגרת.
‏אין בשבילך.
‏יש לך עוד דרך ארוכה.
‏עוד פעם אתה גס רוח אליי.
‏סאוק־ריו, דונג־ג'ין.
‏אימא, לא רבנו.
‏השיחה שלנו פשוט נעשתה מתוחה לרגע.
‏זה לא העניין.
‏יש לי משהו לומר לשניכם. ‏-אפשר שניים במכה?
‏מותק? ‏-כן?
‏הבנתי.
‏טוב…
‏החלטתי לסגור את החנות.
‏מה? ‏-למה?
‏למה נראה לכם? הגעתי לגיל פרישה.
‏תנועת FIRE. אתה לא מכיר?
‏מה זה? ‏-לא?
‏מה זה?
‏אבא.
‏אם באת לבקש רשות לבקר את סאונג־היו,
‏אין לי שום סמכות. דברי על זה עם אימא שלך.
‏האמת היא שזה נוגע גם לזה,
‏אבל בוא נשכח ממנו לרגע ותחילה נדבר עליך.
‏מה? מה איתי?
‏אני דואגת לך.
‏אתה באמת בסדר עם סגירת החנות?
‏ברור שאני בסדר.
‏את יודעת שהיה לי קשה.
‏המנוולים ההם כמעט רימו אותי.
‏אלוהים, המחשבה על החופש ‏גורמת לי כזאת הקלה.
‏זה כמו לשים קרח בפה
‏וללעוס אותו ביום חם.
‏אז זאת הקלה.
‏עדיין, אם יהיה לך לא קל או תדאג,
‏תהיה חייב לומר לי.
‏מה הסיסמה החדשה של המשפחה?
‏"לא שומרים צרות בלב."
‏כן, נכון.
‏כל הכבוד, אבא.
‏אם כך,
‏תבלי איתי יותר כשלא אעבוד?
‏אני טיפה עסוקה.
‏מה?
‏את תשכחי ממני ותבלי רק עם סאונג־היו?
‏חתיכת…
‏אפילו אל תחשבי לקבל ממני אישור.
‏טוב, שכנעתי אותך.
‏מה?
‏מה לעשות בנוגע לאימא?
‏היי, אני אתנגד עד הסוף.
‏אוף, אין סיכוי! את יקרה מכדי לוותר עלייך.
‏באמת, זה נכון. יש לי עיניים יפות.
‏אלוהים… אני מסכים.
‏מה זה היה?
‏יש לך עיניים יפות, ‏אבל האף שלך יפה אפילו יותר.
‏באמת? ‏-תני לי לראות.
‏תראי את הגשר. גבוה כמו האוורסט.
‏בחייך. זאת הגזמה.
‏הוא ייחודי. ירשתי את האף שלך. ‏-כן.
‏נכון. ‏-יש לי העיניים של אימא.
‏עיניים? על מה את מדברת?
‏אם אאריך שיער, איראה בדיוק כמוך.
‏- אטלייר אין -
‏היי, מר צ'וי.
‏שלום.
‏איחרתי? ‏-מובן שלא.
‏גם אנחנו פה. היי!
‏למה? למה שתיכן תמיד מגיעות לזירות מוקדם?
‏אני מומחית יותר מכם בהגעה לזירות.
‏אני אהיה אחראית לביטחונכם היום.
‏אם כך, אוכל לכתוב מאמרים ולהוסיף טפט.
‏ואני לא מדבר על טפט במחשב. ‏אני מדבר על טפט אמיתי.
‏אני אחראית על האוכל.
‏אי אפשר לעבוד על קיבה ריקה.
‏וואו. ‏-לא צריך כוח אדם מקצועי יותר?
‏שלום. ‏-שלום.
‏שלום. ‏-מיונג־או.
‏כלומר, כוונותיכם טובות,
‏אבל נכון לעכשיו, ‏סאונג־היו יעשה את הכול לבד.
‏אז באת לעזור לי?
‏שכחת? אני הכרתי לך את קבוצת המתנדבים.
‏טוב, קדימה! חייבים למהר ‏כדי לסיים לפני השקיעה!
‏כן, אדוני. ‏-אשב מאחור.
‏אני אשב באמצע. ‏-וואו.
‏טוב.
‏אוי.
‏אוי, הקירות מכוסים בעובש.
‏נצטרך לעקור אותם.
‏אלוהים אדירים.
‏אין מטבח.
‏היא מבשלת על התנור הנייד?
‏האזור מקדימה מסוכן מדי. גם המדרגות סדוקות.
‏אין מספיק מקום.
‏זה יהיה אפשרי?
‏חייבים לנסות.
‏זה לא יישא את זה. זה ישן מדי. ‏-באמת?
‏עדיף שנשים את זה כאן.
‏כאן? ‏-כן.
‏וואו.
‏כל הכבוד.
‏דן־הו…
‏תמשיך להחזיק את זה.
‏רק טיפה. טוב, נכון? ‏-כן.
‏נוכל לזוז עוד טיפה. ‏-טוב.
‏שנייה.
‏מי רוצה להדביק איתי טפט?
‏אף אחד?
‏אני!
‏תמלאי את החורים. כן.
‏כל הכבוד. ‏-נעשה את המיטב.
‏טוב, נכון?
‏הנה.
‏אלוהים.
‏זה באמת הבית שלי?
‏כן, גברתי.
‏מר צ'וי שיפץ לך את הבית.
‏חשבתי שתזדקקי לזה בחיי היום־יום שלך.
‏הכנו לך מטבח קטן.
‏עכשיו תוכלי לבשל פה.
‏יש פה חלון.
‏זאת הייתה המחשבה הראשונה שלי ‏כשראיתי את הבית הזה.
‏רציתי להעניק לך חלון.
‏עכשיו, כשתבואי הביתה אחרי העבודה,
‏דבר ראשון תפתחי את החלון.
‏תוכלי להביט בשמיים ולנשום עמוק.
‏בכל פעם שחזרתי הביתה ‏אחרי איסוף פיסות נייר כל היום,
‏היה מחניק פה כל כך.
‏לא יכולתי ליהנות מהחיים ‏וכל יום פשוט חיכיתי למותי.
‏הרגשתי לכודה כל כך.
‏אבל עכשיו באמת אוכל לחיות לנצח.
‏גברתי.
‏אם תביטי בחזית,
‏הפכנו את המדרגות לבטוחות יותר ‏והתקנו מעקות.
‏זה היה רעיון של מר יון.
‏כן, טוב…
‏זה נראה טיפה מסוכן, אז תמיד תיזהרי.
‏תודה. ‏-בבקשה.
‏תודה רבה. ‏-זה בסדר.
‏היי, ג'יי־סוק.
‏התקשרתי לראות מה את עושה.
‏מה נראה לך? ניקיתי אחרי ארוחת ערב.
‏אם את לא עושה כלום, רוצה לבוא למשרד?
‏עכשיו? ‏-כן.
‏קיבלתי היום בקבוק יין במתנה.
‏אמרו שהוא ממש טעים.
‏טוב.
‏אם כבר שותים יין יקר, מרחתי אודם בצבע יין…
‏מה את עושה פה? ‏-ג'יי־סוק התקשרה גם אליי.
‏היא התקשרה גם אלייך?
‏מה קורה? ‏-מה?
‏מה קורה?
‏מה זה? זה היה צליל של נעילת הדלת?
‏אבל אנחנו בפנים.
‏מנוולות! תקשיבו!
‏ג'יי־סוק, מה את עושה?
‏אנחנו האחיות סוק… ‏-היי! קוראים לנו לבנדר!
‏טוב.
‏לבנדר, או בשמנו הקודם, האחיות סוק.
‏ארבעתנו הכרנו בגיל 17 וכבר 40 שנה
‏שאנחנו חברות שבלתי ניתנות להפרדה.
‏אבל פתאום אתן רוצות לנתק קשר
‏וללכת כל אחת לדרכה.
‏איך נוכל לשבת בשקט ולאפשר לזה לקרות?
‏כן! זה לא מה שחברות עושות!
‏אז יצרנו הזדמנות בשבילכן להשלים.
‏אני לא רציתי שתשתכרו ותריבו,
‏אז שמתי במקרר מיץ ענבים במקום יין.
‏תפתחי את הדלת! מייד!
‏היי, השתגעת?
‏זאת כליאה!
‏אפתח בעוד שעה, אז עד אז, תתנהגו יפה.
‏היי, חכי! שירותים!
‏ואם יהיה לנו פיפי?
‏היי, אל תדאגי.
‏תסתכלי לשם.
‏יש סיר לילה מתחת לשולחן.
‏אלוהים, זה נכון. מנוולת משוגעת!
‏היי. ‏-בכל מקרה, תכייפו!
‏בואי נלך. ‏-תפתחי את הדלת! היי!
‏מה את חושבת שאנחנו? איך נשתין בסיר לילה?
‏היי, חתיכת… ‏-בחייך! ברצינות!
‏אני לא מאמינה.
‏אני נשבעת.
‏אלוהים. ‏-נו באמת!
‏אני מצטערת על אותו יום.
‏דיברתי בלי לחשוב.
‏סביר להניח שאמרת את מה שחשבת.
‏לא התאפקת בכלל.
‏את לא רואה שאני מתנצלת ראשונה?
‏מי ביקש ממך? ‏-הלב שלי. מה?
‏כלומר…
‏לא נוכל להתמודד ככה ‏עם סאונג־היו וסאוק־ריו.
‏אנחנו קטנוניות וילדותיות.
‏אני צמאה.
‏את רוצה מיץ? ‏-לא.
‏ואם יהיה לי פיפי?
‏תשתמשי בזה.
‏היי, אפשר שלוק?
‏פעם חשבת על זה?
‏שסאוק־ריו וסאונג־היו
‏יהיו ביחד?
‏לא, אפילו לא דמיינתי את זה.
‏התבלבלתי כל כך.
‏ממה התבלבלת כל כך?
‏זה היה בלתי צפוי.
‏נו? מה את רוצה לעשות?
‏מה נותר לנו לעשות?
‏כעת מששמענו על זה,
‏נראה שהם רק התחילו לצאת.
‏זה מה שסאונג־היו אמר? ‏-לא.
‏זה לא העניין.
‏כוונתי היא שבואי נחכה ‏ונכבד את ההחלטה שלהם.
‏נחכה?
‏נשמע כאילו את רוצה שהם ייפרדו.
‏אז כוונתי היא
‏שלא צריך לקבל החלטות או לשפוט בפזיזות.
‏גם סאוק־ריו עברה הרבה. ‏-כמו מה?
‏האירוסים המבוטלים שלה? או…
‏הסרטן שלה?
‏היי.
‏נראה שאת משתמשת בזה ‏כדי למצוא פסול בסאוק־ריו.
‏שכחי מזה. גם אני מתנגדת לזה.
‏אני ממש לא רוצה שיהיה החתן שלי.
‏היי, מי־סוק!
‏מה נראה לך שאני?
‏בנוסף, מה רע בבן שלי?
‏אין בו שום רע. את הבעיה!
‏שאת תהיי חמותה?
‏וואו, רק פסיכית תיתן לבת שלה להיכנס לזה.
‏היי! סיימת?
‏לא, יש לי עוד מה לומר!
‏אם לא תצליחי לתקן עכשיו את האישיות שלך,
‏סאונג־היו יעלה על המסלול המהיר ‏אל מוות כרווק.
‏- נדל"ן היירונג -
‏הן בטח כבר השלימו, נכון?
‏בואי נפתח ונראה.
‏אני נשבעת, אם אי פעם אדבר איתך שוב,
‏אשנה את שמי.
‏במקום נה מי־סוק אהיה גה מי־סוק.
‏בסדר, תשני אותו. קדימה.
‏בטח. אז אולי תלכי על דה מי־סוק?
‏אם אי פעם אדבר איתך,
‏אנבח. הב, הב!
‏אהיה כלבה.
‏התוכנית שלנו נכשלה.
‏בואי.
‏הפרחחיות המנוולות האלה.
‏אלוהים!
‏- אטלייר אין -
‏- בשלנית הבית מאסטר בה -
‏- ריבת עגבניות ואצטרובלים בטיגון -
‏היא צברה עוד צפיות.
‏אני כרגע חולה, וצפיתי בסרטון שלך ‏כשחיפשתי מזון בריא.
‏הוא נראה טעים כל כך.
‏אבל אין לי אנרגייה לבשל, ‏אז לא אוכל להכין אותו.
‏הלוואי שיכולתי לטעום את האוכל שלך.
‏סאונג־היו, צא!
‏פרופסור קים צ'י־הון המליץ עלינו?
‏כן, הוא אמר שאתה האדריכל הכי טוב שיש
‏והוא הילל אותך כל כך שבאתי הנה.
‏בדרך מגנגנם הייתה כל כך הרבה תנועה.
‏יש סיבה לכך שהקמת ‏את המשרד שלך מחוץ לסיאול?
‏כאן גדלתי.
‏אתר טוב התפנה כשחיפשתי מקום.
‏טוב…
‏היו שמועות על פינוי־בינוי בהיירונג־דונג.
‏אתה יודע על זה משהו?
‏סליחה?
‏בימינו שיא האופנה הוא למצוא ‏דברים טרנדיים באזורים מוזנחים.
‏חשבתי שאולי שמעתם מידע יעיל.
‏טוב, שמענו על זה, אבל זאת רק שמועה.
‏לא באמת קורה משהו.
‏כן, לא באנו הנה בשביל זה.
‏אז זאת אכזבה.
‏כלומר, קיוויתי
‏שאתם יודעים איך להרוויח כסף.
‏אבל מפתיע לשמוע שבאת הנה ‏פשוט כי אהבת את המקום.
‏אני מתכנן להקים בניין.
‏אני צריך מישהו שיכול לספק ‏בניין ברמה של הכסף שאשקיע,
‏אבל אם אתם עד כדי כך מנותקים מהמציאות, ‏זו תהיה בעיה.
‏בדרך לכאן, האזור המסחרי נראה לי זעיר.
‏ובכיוון ההוא יש שכונת עוני.
‏המקום הזה נראה עלוב.
‏נראה לי שעדיף שתחפש משרד אדריכלות אחר.
‏היי. ‏-באמת?
‏צדקת.
‏לא נראה לי שאנחנו מסוגלים ‏לתת מענה למה שאתה מחפש.
‏נראה שאתה מתנהג ככה כי הייתי טיפה בוטה.
‏עדיין,
‏אתם תסרבו להפניה?
‏כן, אדוני. ‏-כן, אדוני.
‏סירוב לפרויקט
‏לא ישפיע עד כדי כך על הפרנסה שלנו.
‏נכון? ‏-מה?
‏מטרתנו היא לעבוד ‏עם לקוחות בעלי מטרות זהות,
‏ולהימנע מאלה שמטרותיהם שונות.
‏איך זה היה?
‏מיונג־או, זה בסדר באמת? ‏-מה?
‏כלומר, זה בניין. ‏לא יהיה חבל לדחות את ההצעה?
‏אתה היית הראשון שסירב.
‏טוב, לא הייתי אומר את זה.
‏עדיין, איך יכולת לתת לדברים להסתיים ככה?
‏כלומר, אני תמיד הייתי ככה, אבל אתה…
‏מה איתי?
‏מה, אני טיפוס שיש לו כישרון להרוויח כסף?
‏אני מפלצת קפיטליסטית ‏שתמיד מחשבת מספרים במחשבון?
‏כן.
‏אתה טיפוס פרגמטי ורציונלי.
‏אבל מה אעשה?
‏אני נעשה רומנטיקן יותר ויותר בימינו.
‏על מה אתה מדבר?
‏אחרי הפרויקט של הדיור המוגן
‏והשיפוץ של הבית בשכונת העוני, ‏התחלתי לחשוב.
‏איך אגדיר את זה?
‏עבודה על משהו נוצץ ומפואר
‏לא גרמה ללב שלי להתמלא ככה.
‏זה נכון.
‏גם שלי. ‏-כן.
‏לפעמים אני חושב ‏שזאת הסיבה שלמדתי אדריכלות.
‏פרחח קטן.
‏לכן רצית לבנות את המשרד שלנו כאן?
‏רציתי אט־אט לשנות אותי, נכון?
‏בוא נגיד שהבטתי בתמונה הגדולה.
‏אבל אני צריך לרשום את התאומות ‏לאקדמיה דוברת אנגלית.
‏ואני רוצה לקנות דירה בגנגנם.
‏סאוק־ריו יכולה ללמד אותן אנגלית. ‏-כן?
‏ואני אבנה לך בית. ‏-מה?
‏באמת? טוב, הבטחת. ‏חוזה בעל פה הוא עדיין חוזה.
‏לך תתעד את זה.
‏אני אחתום. ‏-היי! הזכרת לי.
‏הלכתי למשרד המחוז ‏כדי להגיש כמה מסמכים. תראה.
‏זה היה שם.
‏"אדריכל השכונה שלנו". מה זה?
‏זאת תוכנית במשרד המחוז.
‏הם מספקים ייעוץ חינם לתושבים.
‏הם גם משפרים ‏את תנאי המגורים בחללים מוזנחים.
‏כמו ששיפצת את הבית בשכונת העוני?
‏כן.
‏הרבה חנויות נסגרות וסמטאות ישנות ננטשות.
‏הם גם משמרים את תרבות השכונה.
‏וואו.
‏אתה נהפך למגן של היירונג־דונג.
‏קודם יצטרכו לבחור בי.
‏ברור שיבחרו בך. מה זאת אומרת?
‏שמעתי שבניית הבריכה בבית הספר תתחיל בקרוב.
‏זה די מגניב, צ'ויסאונג.
‏אתה כמו האדריכל שממונה על היירונג־דונג.
‏כולם מכנים אותי אדריכל,
‏אבל אני בעצם אדריכל מורשה.
‏ההבדל בין השניים הוא…
‏גם אני צריכה להשקיע יותר.
‏מה?
‏לראות אותך מנסה ככה
‏גורם לי לרצות לנהוג כמוך.
‏אני מסוגלת כרגע רק לצלם סרטונים,
‏אבל בבוא היום ארצה להגיש לאנשים ‏את האוכל שלי.
‏אני רוצה לבשל למענם סירים של אושר.
‏לא היה לי מושג שיהיה מביך כל כך ‏לשבת ככה איתך.
‏רצית לדבר איתי על סאוק־ריו וסאונג־היו?
‏זה בנוגע לרעיות שלנו.
‏כן.
‏הן מנהלות מלחמה כוללת.
‏לא אופתע אם יתחילו ליפול פצצות אטום.
‏כצד הניטרלי, לא כדאי לנסות ולהרגיע אותן?
‏כן, אתה צודק.
‏אז…
‏כן, במצב כזה,
‏במקום להיות רציניים ופיכחים כל כך,
‏צריך אווירה טיפה רגועה ושלווה יותר.
‏בלי קשר לזמן או למקום,
‏תמיד צריך שיחות מהסוג הזה.
‏אומרים, "נכנס יין, יצא סוד".
‏בדיוק!
‏קליק־קלאק!
‏אני מניח שהיום נשתה סוג'ו במקום קאוליאנג.
‏אי אפשר תמיד לשתות את המשקה היקר! ‏בחייך! החנות שלי נסגרת.
‏החנות שלי נסגרת ואתה מבקש…
‏או שגם אתה תביא משקה טעים.
‏היי, שמעת? ‏-מה?
‏"רוט דיינר" נסגר.
‏העסקים שם מעולם לא הצליחו. ‏נדיר שבאו לקוחות.
‏אני יודעת.
‏אפילו זבובים לא נגעו באוכל שלהם.
‏לא ייאמן!
‏לא רק שהבת שלה מובטלת, ‏גם החנות של בעלה תיסגר.
‏אלוהים. ‏-אלוהים.
‏איזה מין מזל יש לה. ‏-אני יודעת.
‏אוי ואבוי. ‏-מה לא בסדר עם המזל שלי?
‏מ… מי־סוק!
‏לא מזמן קברתי קימצ'י באדמה.
‏היום אקבור אתכן באדמה!
‏תוכלו לטנף עליי.
‏אבל על בתי ובעלי?
‏אם תתעסקו איתי, תשלמו!
‏אלוהים! ‏-חכי!
‏היי, למה את לא זזה? לעזאזל!
‏מה תעשי בנושא? ‏-אלוהים!
‏היי!
‏מה נראה לך שאת עושה? נו?
‏מי־סוק, את בסדר? ‏-היי!
‏השתגעת? ‏-אלוהים.
‏היי! ‏-אוף, למה את מתערבת?
‏היי! ‏-אלוהים!
‏חתיכת… איך את מעזה? ‏-היי! אני בסדר.
‏זה הסוף שלך!
‏תעזבי אותי!
‏מה הקטע שלך? ‏-אלוהים, די!
‏מה? ‏-את!
‏תעזבי! ‏-תסתלקי!
‏השתגעת?
‏אלוהים, היא טובה רק בלמידה!
‏ככה טוב יותר!
‏היי! ‏-מה נסגר?
‏תעזבי! ‏-היי!
‏היי!
‏- משטרת היירונג -
‏כלומר, הן אלה…
‏היי־סוק! ‏-מי־סוק!
‏מי־סוק, מי עשה את זה?
‏מה קורה? ‏-למה שניכם באתם ביחד?
‏הם מסריחים מאלכוהול.
‏רגע, שוב הייתם ביחד?
‏לא, ממש לא.
‏אין סיכוי. איפה היית? ‏-אימא!
‏דודה היי־סוק! ‏-היי!
‏אתן בסדר? ‏-הם לא מפסיקים לבוא בזוגות.
‏גם אתם הייתם ביחד?
‏כן? ‏-שני הזוגות צריכים להתבייש.
‏אתן לא במצב לדבר ככה.
‏זה לא הן, נכון?
‏שלום. מה אתן עושות פה?
‏רגע… ‏-זה דם?
‏את בסדר? אלוהים.
‏למה התפשרת? הן היו אלה שטעו.
‏תראי בזה תשלום על הטיפול שלהן.
‏ברור שהן היו אלה שחטפו מכות חזקות.
‏זה נכון. ייקח להן שבועיים להחלים.
‏מותק, תמצא עורך דין. ‏נתבע אותן בגין לשון הרע.
‏עדיין, לתת קצת מכות ‏אחרי כל הזמן הזה היה ממש מרענן.
‏היי, את זוכרת?
‏כשהבריונית ההיא סחטה אותי בסמטה האחורית?
‏את באת. ‏-כן!
‏ואת הצלת אותי. ‏-נכון!
‏לקחת את הילקוט וקופסת האוכל שלי
‏ורצת והכית אותה בהם.
‏זה מה שאני עשיתי היום.
‏כן, העתקת אותי. ‏-זכרתי.
‏הרבצת לאישה הכי מפחידה עם הבצל הירוק.
‏העין שלה התנפחה כל כך. ‏-כל כך!
‏היא איימה להרוג אותנו. ‏-אימא, דודה מי־סוק.
‏השלמתן?
‏מה?
‏הן השלימו.
‏יש לי משהו על הפנים? ‏-כן.
‏מה זה?
‏מה הקטע עם הסל?
‏בחיים לא ראיתי אותך מסתובבת עם דבר כזה.
‏יש לי הרבה זמן פנוי.
‏אני צריכה לנסות לבשל יותר בבית.
‏נראה שסתם תבזבזי מוצרים.
‏אז תלמדי אותי.
‏קניתי שרכים,
‏אבל אין לי מושג איך לבשל אותם.
‏יש הרבה ספרי בישול טובים. למה ללמוד ממני?
‏האוכל שלך הכי טעים.
‏אי אפשר ללמד את ה"טאץ'" לבישול.
‏אבשל אותם מחר, אז פשוט תיקחי אותם.
‏אני נשבעת…
‏אחרי שרבנו חשבתי שלעולם לא נאכל יחד שוב.
‏אלוהים.
‏איזו הקלה.
‏כל מה שיכולת לחשוב עליו ‏כשניתקנו קשר היה שרכים?
‏כמובן. המנה הזאת חשובה לי.
‏תמיד הכנת את המנה הזאת למעני ‏בכל פעם שבאתי לקוריאה,
‏ובכל פעם שיצאתי לשליחות.
‏תמיד ארזת אותה בקרח למעני.
‏אלוהים, מתי עשיתי את זה?
‏תמיד כשפתחתי כלי אוכל,
‏הוא היה מלא עד אפס מקום בחברות שלך.
‏איך אוכל לשכוח את זה?
‏למה את…
‏כל הזמן גורמת לי להרגיש כזאת קטנה?
‏בסדר, אני מודה. הרגשתי נחותה.
‏את מדברת אנגלית וצרפתית.
‏תקשרת עם מקומיים והתפרנסת בחו"ל.
‏אבל לי שילמו כדי לטפל בסאונג־היו.
‏היה נחמד לטפל בבן שלך בלי לקחת על זה כסף.
‏השתגעת?
‏למה שלא תיקחי כסף על עבודה שלא תסולא בפז?
‏סאונג־היו גדל להיות כזה מוצלחת בזכותך.
‏לגדל בן אדם
‏זה הישג מדהים.
‏לא כל אחד יכול.
‏את עשית את זה למעני.
‏כשאכלתי ארוחת צהריים לבד ‏אחרי תחילת הלימודים,
‏ניגשת אליי ואמרת,
‏"שמעתי ששמך סאו היי־סוק.
‏חסרה לנו חברה באחיות סוק. רוצה להצטרף?
‏לכן לא אדבר איתך ברשמיות כשנהיה משפחה.
‏היי־סוק. ‏-פשוט תקראי לי בשמי.
‏גם אני אקרא לך בשמך.
‏זה מה שאעשה.
‏גם אם ילדינו יתחתנו, ‏החברות שלנו תישאר לפני הכול.
‏את נותנת להם את ברכתך?
‏אלוהים.
‏מלכתחילה לא הייתי נגד.
‏כן, בטח! נראית ממש לא מרוצה.
‏דברי אמת. מפריע לך שסאוק־ריו הייתה חולה.
‏ברור שכן!
‏סאוק־ריו הייתה חולה, ‏אז איך אוכל שלא לדאוג?
‏היא בתך היקרה.
‏בבת עינך.
‏היא בתה של חברתי הטובה.
‏את יודעת כמה אני מתה עליה.
‏איך לא יהיה לי אכפת ממנה?
‏אלוהים.
‏לא ידעתי שאת מרגישה ככה.
‏פחדתי שיהרוס אותה אם תסרבי.
‏אחרי שהיא הייתה חולה ולבד ‏בארץ זרה, הייתי חייבת להגן עליה.
‏מי־סוק.
‏אני אגן עליה איתך.
‏בדיוק כפי שאת גידלת את סאונג־היו,
‏אוהב את סאוק־ריו ואדאג לה.
‏תודה.
‏אני אסירת תודה.
‏אני אסירת תודה יותר.
‏לא, אני. ‏-פרחחית.
‏אני מצטערת שהרבצתי לך.
‏זה כאב.
‏פרחחית מטופשת.
‏אלוהים! ‏-מה הם עושים?
‏היי, אנחנו יודעות שאתם שם.
‏צאו.
‏ברצינות.
‏כמה זמן הייתם שם? ‏-אלוהים, סאוק־ריו.
‏תמיד היית כזאת חכמה ומהימנה עוד מגיל צעיר.
‏אולי נועדנו להיות יחד.
‏טפלי בסאונג־היו למעני.
‏בסדר, אטפל.
‏סאונג־היו. ‏-אלוהים.
‏אתה יודע שאת חצי בן שלי, נכון?
‏כמובן.
‏אם סאוק־ריו תכה אותך ותציק לך,
‏תוכל לומר לי.
‏אני אעניש אותה. ‏-גם את יכולה להלשין עליו.
‏בסדר. ‏-הבנת? ספרי לי הכול.
‏אומרים שככל שגברים מזדקנים, ‏עולה בגופם כמות אסטרוגן,
‏והם גם בוכים יותר.
‏זה נכון, גיונג־ג'ונג?
‏אם לדייק, כמות הטסטוסטרון יורדת.
‏היחס של האסטרוגן עולה באופן יחסי.
‏אני לא מסוגלת להביט בהם. יש תרופות?
‏אני לא סובלת אותם! מה יש להם?
‏מה קרה?
‏הם כל הזמן מבלים יחד ושותים.
‏כן, הם משונים. ‏-שבו.
‏מותק, צא מזה. תפסיק לבכות.
‏אבא המסכן.
‏היי. איפה הילדים?
‏הם עדיין ישנים.
‏הבנתי.
‏אני הולך. ‏-טוב.
‏איך ההרגשה ללכת לעבודה בפעם האחרונה?
‏התחושה לא השתנתה.
‏תסגור ותחזור מוקדם הביתה.
‏נשתה סוג'ו.
‏בסדר.
‏ביי.
‏- אמבולנס -
‏עבודה טובה.
‏גברת ג'ונג, המנהל מחפש אותך.
‏אותי? ‏-כן.
‏מזל טוב.
‏על מה?
‏אלוהים.
‏איך תסתגלי בכזה מקום רחוק ‏אם את מעופפת עד כדי כך?
‏מה? ‏-גברת ג'ונג!
‏נבחרת להיות קצינת הביטחון ‏בתחנת המחקר בקוטב הדרומי.
‏וואו! ‏-וואו!
‏אני? באמת?
‏קיבלתי את המכתב הרשמי.
‏את האישה הראשונה שאי פעם נבחרה.
‏וואו.
‏בעוד שבועיים יתחילו אימוני ההסתגלות.
‏גם ההכשרה לתפקיד והכרתו. ‏-כן, המפקד.
‏תעזבי בתחילת החודש הבא אחרי שתסיימי.
‏מה? כל כך מהר?
‏כן, תתכונני.
‏בואו נמחא לה כפיים.
‏תודה.
‏אלוהים, גם ביום האחרון שלי אין אף אחד.
‏אוף!
‏פתוח? ‏-כמובן.
‏שבי איפה שבא לך.
‏בסדר, בבקשה.
‏לא הזמנתי קציצות דגים.
‏מה?
‏על חשבון הבית.
‏בתיאבון.
‏גם בעבר נתת לי קציצת דגים נוספת.
‏מה?
‏גרתי בשכונה הזאת לפני עשור.
‏באמת?
‏באתי לאכול טוקבוקי אחרי שפישלתי בבחינות.
‏נתת לי קציצות דגים ואמרת לי להתעודד.
‏באמת? אני?
‏באתי לפגוש חברה וקפצתי לפה.
‏אתה וקציצות הדגים לא השתניתם.
‏קחי עוד אחת. ‏-לא, זה בסדר.
‏רוצה נקניקייה? ‏-לא, זה בסדר.
‏אני רוצה לכבד אותך.
‏האמת היא שזה היום האחרון שלי.
‏- יום אחרון ב-13 בספטמבר -
‏אני מבינה.
‏הייתי מתחרטת לולא באתי.
‏תודה על האוכל.
‏מותק. ‏-אבא, הגענו.
‏למה באתם?
‏למה נראה לך? באנו לאכול את הטוקבוקי שלך.
‏לא נראה לי שאנחנו הלקוחות היחידים.
‏מה? כולכם פה? ‏באנו לאכול אוכל מטוגן בשמן עמוק.
‏מותק, מה אמרת שטעים?
‏הפלפלים בשמן עמוק. נשארו לך, נכון?
‏אלוהים, מה קורה פה? אלוהים.
‏שלום! ‏-החנות קטנה מדי.
‏איפה תשבו? ‏-גם אנחנו פה!
‏אלוהים. ‏-שבו.
‏יון־דו, עדיין לא אכלת טוקבוקי, נכון?
‏נכון!
‏יון־דו, איזה מזל יש לך.
‏הטוקבוקי הראשון שלך אי פעם ‏יהיה מ"רוט דיינר"!
‏אם תחברו את השולחנות, ‏תזיזו אותם לאחור כשתעזבו.
‏בסדר! ‏-טוב!
‏אימא, די!
‏אני אעשה את זה. לכן יש לי שרירים.
‏בבקשה!
‏הוא ירש את זה ממני.
‏מה קורה?
‏אנחנו האחרונים פה?
‏באנו מייד בסיום העבודה. ‏-שלום.
‏ומי אתה?
‏נעים מאוד. אני קאנג דן־הו ‏מעיתון צ'אנגוו היומי.
‏מה עושה פה כתב?
‏טוב…
‏הוא החבר שלי.
‏דוחה. ‏-אלוהים!
‏מי ידע שהיא כזאת שוטה חמודה?
‏היא מקסימה כל כך.
‏תודה שבאת. ‏-לא, זה בסדר.
‏אני כותב ריאיון מיוחד על פרישה.
‏אוכל לראיין אותך?
‏אותי?
‏אלוהים.
‏זאת הפעם הראשונה שלי.
‏לחיים! ‏-לחיים!
‏ראשית…
‏אתה עומד לפרוש, אז איך ההרגשה?
‏טוב…
‏אני לא ממש יודע.
‏אני קוצץ ירקות כדי להכין ציר.
‏אז אני משרה את עוגות האורז. ‏את זה עשיתי בכל בוקר.
‏ברגע שאפסיק ויהיה לי נוח,
‏אולי אז אתחיל לעכל את זה.
‏אני בטוח.
‏אז כעת משאתה עומד לפרוש, ‏מה החרטה הכי גדולה שלך?
‏בנוסף, למה אתה הכי מחכה?
‏חרטה?
‏האמת היא שהחרטה שלי היא…
‏לא נראה לי שיש לי חרטות.
‏האמת… אלוהים.
‏כל כך הרבה דברים לא הסתדרו כפי שרציתי.
‏אבל אלה החיים, אתה יודע?
‏כן.
‏אם כבר
‏יש לי הרבה יותר ‏זיכרונות מאושרים מהמקום הזה.
‏מדהים.
‏"זה טעים."
‏אהבתי לשמוע את זה.
‏בנוסף, מה שאני מחכה לו זה…
‏המשפחה שלי.
‏הייתי עסוק כל חיי וזה היה תירוץ.
‏סוף סוף
‏אני מרגיש כאילו
‏אני יכול לחזור
‏עכשיו אל חיק המשפחה שלי.
‏מה תרצה לומר לעצמך ‏אחרי כל העבודה הקשה שלך?
‏טוב…
‏"כל הכבוד.
‏"עבדת קשה,
‏"בה גון־סיק."
‏- רוט דיינר -
‏אלוהים!
‏היי.
‏למה אתם עדיין פה?
‏חשבת שנעזוב אותך?
‏אמרנו שננקה איתך.
‏הייתי צריך קצת זמן לעצמי.
‏כן, אימא.
‏כבדי את הצורך של גבר להתבודד.
‏אבא, נפרדת מהחנות האהובה שלך?
‏כן, זו הייתה פרידה מרגשת.
‏נהדר. עכשיו נלך הביתה.
‏קדימה!
‏והלכנו!
‏עכשיו אתה באמת מובטל.
‏כן. ‏-מה תעשה מחר?
‏מחר?
‏היי, בן. נלך לשחק סנוקר.
‏אני צריך ללמוד למבחן שלי.
‏פרחח! יום אחד לא יקבע אם תעבור או תיכשל.
‏היי!
‏ברצינות? הוא רוצה ללמוד. ‏אל תפריע לו עם זה!
‏דונג־ג'ין מזמן לא למד.
‏תראי את זה. ראית את אימא שלך, סאוק־ריו?
‏היא כבר מתנשאת עליי כי אני מובטל.
‏די. שייתקעו זה עם זה. מחר נשחק בנוצית.
‏נוצית? לא בא לי לשחק איתך. ‏-כן, אני מבינה.
‏את תרצי לשחק עד שתנצחי!
‏נכון! ‏-לא נכון.
‏אבא, אל תעשה את זה. פעם נאלצתי ‏לשחק איתה במשך שבע שעות במשחק קופסה.
‏היי, זה היה כי כל הזמן ‏קנית את המקום הכי טוב!
‏אני גמורה מזה שנשארנו ערים עד מאוחר.
‏רגע. אל תדבר בכזאת גסות אל אחותך!
‏נכון, פרחח! ‏-מה עשיתי?
‏מה? ‏-פרחח!
‏מה? ‏-גם את!
‏אל תגידי את זה לאחיך הקטן. ‏-כן.
‏אל תקראי לו פרחח. ‏-כן.
‏הוא גם ילד שלי. ‏-כן, אבל…
‏טוב, בסדר. היי, חתיכת נמושה!
‏סאוק־ריו.
‏צ'ויסאונג!
‏למה את פה לבד? מסוכן.
‏חיכיתי לך.
‏חשבתי שהלילה חשוב שתהיי עם משפחה, ‏אז לא התקשרתי.
‏מה שלום אבא שלך? הוא בסדר?
‏הוא ואימא שלי עלו לגג עם סוג'ו.
‏זה נחמד.
‏זה שיש מישהו לצידך ביום שכזה…
‏יש לי משהו בשבילך.
‏מה? מה זה?
‏זה סנג'וק.
‏ניסיתי לתת לך קודם, אבל לא יכולתי.
‏אני לא מאמין שלא אכלתי אותם בזמנו.
‏הרסתי לעצמי את המזל.
‏אפשר לטעום? ‏-כן.
‏וואו.
‏זה כזה טעים.
‏כמובן.
‏הכנתי ובישלתי בצל, ‏פרחי פעמונית, גזרים ובקר וסידרתי בשכבות.
‏שמתי אותם על שיפודים וציפיתי בביצה.
‏זה דרש המון עבודה.
‏רואים.
‏ויש לזה ריח חזק של שמן.
‏חשבתי שהתאחדתי עם שמן הבישול.
‏אלוהים, עבדת קשה כל כך.
‏כן.
‏אבל עדיין,
‏למרות זאת,
‏תמיד אכין לך את זה.
‏אלא אם תגיד לי שנמאס לך מזה,
‏אכין לך סנג'וק לנצח.
‏יש לי כזה מזל.
‏זאת הצעת הנישואים שלי.
‏כלומר, חשבתי שמוגזם שהצעת לי פעמיים,
‏אז רציתי לאזן את המצב.
‏זה אומר
‏שאוכל לאכול קשתות לנצח?
‏כן, את כל צבעי הקשת.
‏כל צבע שתרצה וכמה שתרצה ממנו.
‏זאת ההצעה הכי מתוקה בעולם.
‏אז התשובה היא "כן"?
‏כן. בשמחה.
‏תודה.
‏על מה?
‏על הכול.
‏על אז ועל עכשיו.
‏הכול.
‏בראבו, חיי
‏מתמסרים זה לזה
‏- הבן של השכנה -
‏העיניים שלי! ‏-שום דברים מוזרים.
‏קיבלנו אישור רשמי משתי המשפחות.
‏אסור לבזבז זמן אם אנחנו רוצים ‏להשלים 30 שנות רומנטיקה.
‏בוא נצא לדייט. אל תדאג.
‏אתה תהיה מוגן לידי.
‏למה שהיא לא תהיה פה?
‏הציבו אותה בקוטב הדרומי.
‏סאונג־היו.
‏תעזור לי, מיונג־או. גם אני רוצה להתחתן.
‏אתן תהיו קרובות משפחה?
‏בואי נערוך את החתונה באביב הבא.
‏למה? נכה בברזל בעודו חם. ‏ממש לפני סוף השנה.
‏תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם