LJUBAV U SUSJEDSTVU
-Hvala na strpljenju. -Bože.
Pripremio sam doenjang sa školjkama,
ali ne znam kakvog je okusa.
-Dobro izgleda. -Neugodno mi je što stalno jedemo.
Poslije ćemo na piće.
Sad si u mirovini.
Trebao bi dugo spavati i biti kod kuće.
Insistira da će svaki dan skuhati barem jedan obrok.
Želi preživjeti.
Ne možeš to malo ljepše reći?
Moja je supruga svašta proživjela,
pa ću se sada brinuti za nju.
Bože.
Zašto se muškarci ponašaju suludo kad ostare?
Boji se da ćeš ga ostaviti.
Prestrašen sam.
Teta Mi-suk, ja neću biti takav.
Spreman sam se predati već sad.
To se radi u tišini.
Ne smiješ tako govoriti pred svojom mamom.
Zaboravi.
Već sam oguglala.
Ajme.
Doživotno ću guliti lišće perile. Nema potrebe za raspravom.
Dušo, ne mogu do povrća.
Kojeg? Klica graha? Chamnamul?
-Bireum? -Chamnamul.
-Shvaćam. -Dušo.
-Ne podnosim. -Dušo?
-Da? -Daj mi govedinu sa sojom.
Uzmi si. Pred tobom je.
Bliže si od mene. Čemu ti služe ruke?
-Ovo je za mene? -Služe mi za ovo.
Kao da imaš igle umjesto ruku. Tako me boli!
I treba te boljeti.
Pa nisam te škakljala.
Zašto ne jedeš štapićima?
Kakva gnjavaža!
Zašto toliko radiš u zadnje vrijeme? Odavno nismo bili na spoju.
Imam jako puno posla.
Možeš me pričekati još samo tjedan?
Tjedan je predug.
Za mene će jedan tjedan biti kao tisuću godina.
Jesi li koristila…
Moje oči! Mama, tata! Rade zločeste stvari u sobi!
Hej, Dong-jin. Nije…
Nije to zločesto.
Dobili smo pristanak obiju obitelji. Nestani.
Ja ne odobravam.
Seung-hyo, možeš se predomisliti.
Tko si ti da odlučuješ o tome?
Dlakava je kao jeti.
Stalno mi krade britvice.
Jesi li poludio?
Ubit ću te!
Govorim za tvoje dobro.
Nisam ja.
Otupila ju je kao da ima bradu!
-Začepi. -Baš me briga.
Što?
Baš me briga je li Seok-ryu jeti ili izvanzemaljka.
Choisseung.
Već sam to čuo.
Imaš pravo. Sigurno si gledao seriju Coffee Prince!
Seung-hyo, sredi se. To je emisija, a ovo život.
Dong-jine, rekao si da uskoro imaš ispit?
-Popij nešto dok učiš. -Bacanje novca.
Dobro, odsad ću te zvati šurjak.
Svakako, šurjače moj.
Kad bolje razmislim…
Moja sestra i nije tako grozna.
Ako svinju namažeš ružem, ne izgleda tako loše.
-Idi. -Britvica…
Nisam je koristila!
Ali dlake…
Kunem se da nisam ja.
Kunem se da nisam ja!
Jesi li lud? Kažem da nisam ja.
Hej, nisam ja.
16. EPIZODA KRAJ
Vidimo se sutra.
Što ćemo jesti?
Gospodine Kang.
Otkud vi ovdje?
Zdravo, kako ste?
Ne baš dobro.
Rekli ste da ćete se vratiti,
ali niste došli.
Žao mi je.
U gužvi sam.
Sigurno ću doći sljedeći mjesec.
Zaboravite. Ne morate.
Gđice Jung neće biti ovdje.
Zašto je neće biti?
Ide na Južni pol.
Na istraživačku postaju. Brinut će se za sigurnost.
Željela je otići onamo
i marljivo se pripremala.
Nakraju je ostvarila svoj san.
Izvanredna je.
Dan-ho!
Nisi mi rekao da dolaziš.
Želio sam te odvesti kući kad završiš sa smjenom.
Molim? Dirnuta sam.
Sigurno si umorna.
Pođi kući i naspavaj se.
Ne želim.
Spavat ću u tvojem autu.
Idemo na spoj.
Nismo bili na pravom spoju.
Što bi htjela da radimo?
Nisi se šalila u vezi sa zabavom na otoku Wolmido.
Hoćeš da se radije vozimo gusarskim brodom?
Ostanimo ovdje.
-Idemo. -Ne, ovuda.
Dobro, idemo.
-Čekaj. -Stanimo u red.
Hvala.
Je li vožnja sigurna?
Brinem se za svoje kukove, ramena i koljena…
Neće mi odletjeti naočale?
Nikad te nisam vidjela bez naočala.
Izrazito sam kratkovidan.
Ne vidim dobro čak ni s naočalama.
Znači, ne vidiš me?
Vidim te, Mo-eum.
Vidjet ću te koliko god daleko bila.
Uskoro krećemo.
Čvrsto se drži.
I…
Ne brini se.
Uz mene si siguran.
Mo-eum!
-Hvala! -Hvala.
Patka je moja!
-Umorna si? -Nisam.
Ajme!
Što? Seok-ryu i Seung-hyo su zajedno?
Da.
Što? Postat ćete rodbina?
Zašto se toliko smiješ?
Umjesto Seung-hyoa i Seok-ryu,
zapravo bi Mi-suk i Hye-suk trebale biti zajedno.
Da se njih dvije nisu susrele,
nikad im djeca ne bi bila skupa.
Možda ste u ranijem životu vas dvije bile u braku.
Kako možeš reći nešto tako grozno?
Ja bih to trebala reći.
Inače, ne trebamo svadbene darove.
Bez torbica, dijamanata i novca.
Čak ni pribor za jelo.
Važno je samo da su djeca sretna.
Nisam ni namjeravala.
Dosta je što dajem svoju kćer.
O čemu govoriš?
Danas se daju sinovi.
To se samo tako kaže.
U stvarnosti je snahama gore.
Neću je gnjaviti, bez brige.
Neću se miješati.
Ni ja.
Neka se vjenčaju u proljeće.
U svibnju, uz lijepo vrijeme i cvijeće?
Željezo se kuje dok je vruće. Možemo prije kraja godine.
Nećemo se stići pripremiti.
Bit će brže s organizatorom vjenčanja. Možda u hotelu.
Jesi li poludjela?
Večere u hotelima su skupe!
Ne možemo si priuštiti.
Možda onda skromna svadba?
Da pozovemo samo najbliže ljude.
Ne može!
Moramo i mi dobiti novac na dar.
Ništa nećeš! Što da radim?
-Porazgovarajmo! -Daj!
Što to radite pred Yeon-du?
-Ajme. -Stvarno!
Yeon-du, pazi da se slažeš s prijateljicama.
Nemoj se svađati poput njih.
U redu.
Naučila si lekciju.
Zapravo smo jako bliske.
Samo razgovaramo.
PISANI ISPIT ZA OSOBNE TRENERE
Zdravo.
Učiš?
Uskoro pišem ispit.
Shvaćam.
Razmišljam da uzmem osobnog trenera.
Kome se trebam obratiti?
Gospodine Go, klijentica želi osobnog trenera.
Zdravo, Na-yun.
-Dođite ovamo. -Dobro.
Jeste li već radili s trenerom?
Jednom, nakratko.
Čekajte.
Oduvijek je tako izgledao?
ZALOGAJI OD POVRĆA
ISPRIČAVAMO SE ZBOG BUKE
MOLIMO ZA RAZUMIJEVANJE
Susjedni lokal počeo je s obnovom.
Hej, Mo-eum.
Vani sam. Zašto?
Što?
Stvarno?
Čestitam, Mo-eum!
Što je to? Prodaješ nešto?
Došla sam proslaviti.
Ideš na Južni pol.
Ne mogu doći praznih ruku.
Pripremila sam ti nešto šareno.
Hej, kad si doznala da ideš na Južni pol? Danas?
Ne, prošli tjedan.
Molim? Zašto si mi to tek danas rekla?
Nisi nam htjela reći?
Ja bih odmah rekla svima.
Pogledaj. Baš slatko.
To sam trebala?
Onda bi i Dan-ho doznao.
Ne mogu mu reći.
Ne mogu to izgovoriti!
Ajme.
Nije mi jasno. Uz toliko šećera,
zašto mi je mozak stao?
Ne znam kako početi ni što reći.
Mislim da znam.
Stvarno?
Reci mi.
„Učini to iskreno.”
Ovo je tvoja osveta?
To sam ja tebi rekla.
Da, imaš pravo.
Najbolje je biti iskrena i izravna.
Reci mu da to jako želiš.
Neka se strpi jednu godinu.
Ajme.
Tko zna kako će se osjećati kad čuje.
Tako se i Seung-hyo osjećao kad sam otišla?
CHOISSEUNG
Idi.
Kako to misliš? Ovdje ću prespavati.
Spavaj kod sebe.
Zašto me tjeraš?
Želim sama spavati u svom krevetu.
Bit će ti ugodnije ako odem?
Stvarno?
Da, stvarno.
U redu.
Idem.
Ali ovo se ne računa.
Ovo nije oproštajna zabava.
Ponovit ćemo ovo. Priredit ću ti veliku proslavu.
-Dobro. -Stvarno.
Nešto ekstravagantno.
-Samo čekaj. -Idi.
-Ovo se ne računa. -Shvatila sam.
Stvarno idem.
Bok.
Volim te, Mo-eum.
Molim te, idi.
Choisseung!
Uspori. Past ćeš.
Jedva sam te dočekala.
I ja tebe.
Samo da bih te prije vidio
radio sam kao lud.
Hajde, pohvali me.
Baš si se potrudio. Divan si.
Idemo.
Jesi li večerao?
Nisam još.
Da kupimo udon na putu kući?
Može.
Čudno mi je što sam pojela pola torte.
Torte? Zašto?
Mo-eum je izabrana za Južni pol.
-Stvarno? -Da.
Ajme, Mo-eum stvarno ostvaruje svoje planove.
S njom nema šale.
Baš ima jaku volju.
Rekla si mi da smjesta dođem.
Da mi pokažeš bujad?
Ne.
Rekla si da ćeš me naučiti kuhati.
-Mislila si ozbiljno? -Naravno.
Pogledaj, čak sam se i primjereno odjenula.
Pogledaj. Vidiš?
Pa, mislim da ovo nije prava pregača.
Kupila si je u robnoj kući?
Da.
Hajde, nauči me.
-Brzo. -Stani malo.
Što je?
Naučit ću te kuhati.
Dobro.
I ti mene nešto nauči.
Što da te naučim?
Engleski.
Engleski. Zašto?
Ne znam kada, ali želim putovati u inozemstvo.
Želim pokušati naručiti hranu
i čavrljati sa strancima.
U redu.
Učit ćemo jedna drugu.
Uštedjet ću malo.
Dođi brzo.
Što da radim? Odakle da počnem?
Moramo je namočiti.
Osušena bujad mora se namakati jedan dan.
Ali ako nemaš vremena,
možeš je skuhati u kuhalu.
Razumijem.
Što radiš? Pritisni tipku.
Dobro, može. U redu.
Smeđa riža, hranjiva kaša.
-Bijela… Brzo kuhanje. -Što da radim?
Što se događa?
Hej.
Nikad nisi koristila kuhalo?
Nedavno sam ga kupila. Posve je novo.
-Hej. -Ovo je opasno i jezivo!
Prespora si.
Već si jela mladi luk. Prereži napola.
Gledaj mene.
Mogu ga nasjeckati dok tebe gledam.
Zatvori knjigu.
Ne treba ti to.
Pa kako ću naučiti?
Bacimo se na posao.
Konverzacija je ključna.
Konverza… Što?
Konverzacija je razgovor.
Konverzacija.
Već sam zaboravila sve riječi.
Da, samo moram komunicirati.
O čemu ćemo prvo razgovarati?
Što ćeš raditi poslijepodne?
Ići ću u trgovinu.
What are you going to do in the afternoon?
What are you going to do…
In the…
Noon… Ponovi zadnji dio polakše.
What are you going to do in the afternoon?
Moraš paziti na članove.
Uz rijetke iznimke,
određen član čita se „the” prije samoglasnika.
In the afternoon. „The”.
Dobro. Znala sam to.
Već sam sve zaboravila.
U redu. „Ići ću u trgovinu.”
I'm going to go to the supermarket.
To je lako.
Nekoć sam dobro sve pamtila.
I'm going to go to the supermarket!
Ne „šuper”. Kaže se „super”.
Ne govori kao da imaš nešto u ustima.
Jasno izgovaraj. „Super.”
Super.
Super. Ne možeš?
Super.
Ne želim više ići.
Žene su nam kod tebe.
A mi smo ovdje.
Sve je dobro ispalo.
Možemo ovako češće.
Osjećao sam se kao parazit,
pa sam donio nešto.
Ajme!
Oči si mi zaslijepio!
Divota! Majko mila!
Pa ovo je…
I sama boca izgleda kvalitetno.
Vidi se da je skupa.
Ali…
Imamo samo čaše za soju i pivo.
Možemo piti iz običnih čaša.
-Čekaj. -Ovih.
Ove su najljepše koje imamo.
To! I ovo.
Torba za kameru?
Nije nova. Imao sam je kod sebe.
Jednostavno se koristi.
Dva poklona odjednom? Nije pošteno.
I nije li kamera
puno skuplja od alkohola?
Rekao si da želiš naučiti snimati.
U borbu se ne ide bez oružja.
Ako tako kažeš, hvala ti puno.
Idemo onda…
Divota!
Sigurno si ovo već često radio.
Dobro. U redu.
Gotov sam.
Mislim da mi ide.
Još jednom!
Kamera mora biti ravna.
Pogledaj. Može ovako?
Model je nagnut! Još jednom!
Evo.
-Može? -Ne možeš rezati koljena.
-Što? -Noge izgledaju kratko! Opet!
Dobro.
Pogledaj!
Pogrešne proporcije!
Neka model ne bude u sredini, nego malo sa strane.
Kako bi model izgledao visok i vitak,
sagni se i spusti rakurs!
Ovako snimaš fotke?
Niže! Spusti se još!
Kao da si na obuci! Jesi li bio u vojsci?
Jesam! Odradio sam vojni rok.
Bliže podu!
Sjedini se s kamerom!
-Ovo je… -Priljubi se uz pod!
-Pusti me! -Ne zanovijetaj!
Jedan, dva…
Zdravo, Mo-eum.
Došla sam prije posla.
Ovo je dar za tebe.
Uđi.
Kako si znao da sam ja?
Samo nas ti posjećuješ.
-Majica. -Da.
Rekla sam ti.
I dalje ne smijem nositi majicu o kaljuži?
Naravno da ne!
Iako najbolje izgledaš u njoj.
Ne izgledam loše ni u drugoj odjeći.
Ne mogu si pomoći. Kaljuža-Man je moja prva ljubav.
Zapravo, to je bio Spider-Man.
A onda Iron Man, Hulk, Thor i onaj nekakvi Kapetan.
Konkurencija je jaka. Od nje gubim volju za borbom.
Ali najdraži mi je Kaljuža-Man.
Probaj pristaje li ti.
U redu.
Majice za par?
Napola imaš pravo.
Pogledaj ispod.
Ta-da! Ova je…
Za Yeon-du.
A ova za moju mamu.
Majice naše ekipe.
Ne. Majice naše obitelji.
I ja imam nešto za tebe.
Što?
Zašto toliko toga?
Temperatura na Južnom polu zimi pada na -25 stupnjeva.
Odjeni ih sve,
zagrij se, i sretan put.
Dan-ho, kako si doznao?
Kad sam došao po tebe na posao,
čuo sam od tvojih kolega.
Ovaj…
Žao mi je što ti nisam rekla.
I treba ti biti, Mo-eum.
Mislila si da sam previše sebičan.
Nisam…
Nisam neki bijedni tip koji sputava
svoju uspješnu curu.
Ne, nije tako.
Ali tek smo si nedavno rekli što osjećamo.
Bojala sam se da je prerano.
A i ne znam kako reći Yeon-du.
Mo-eum.
Sve sam čula.
Yeon-du.
Pošalji mi fotke carskih pingvina s Južnog pola.
Carskih pingvina?
Da. Kad majke odu po hranu,
očevi griju jaja dok se ne izlegnu.
Kao i moj tata.
Strpljivo ćemo te čekati.
Dođi ovamo, Yeon-du.
Dobro.
Obećavam
da ću se vratiti s puno grickalica.
Donesi mnogo grickalica.
Dogovoreno.
Što?
Hvala ti
što si ušla u moj život.
U naše živote.
Ne mogu disati, Mo-eum.
Ne mogu disati!
JUHA OD LEĆE ZA VEGANE
RIŽA OMOTANA U LIŠĆE LOTOSA
Ne osjećam se dobro i tražim zdravu hranu.
-Pokušat ću. -Hvala što gledate.
Nadam se da ćete uživati u hranjivom obroku.
Bilo je lako slijediti upute.
Pizza s patlidžanom je jako dobra.
Drago mi je što sam pomogla.
Možete pokušati i s tikvicama ili krumpirom.
PRŽENE RAJČICE I ŽELE OD ŽIRA
Bolesna sam, ali vidjela sam vaš video o dobroj hrani.
Izgleda baš ukusno.
Ali nemam snage za kuhanje, pa ne mogu spremiti obrok.
Voljela bih kušati vašu hranu.
Choisseung.
-Idemo van? -Može.
Spremit ću se.
Choisseung!
Završio si s poslom? Smiješ izaći preko dana?
Da.
Hoćemo prošetati susjedstvom kao u dobra stara vremena?
Može.
Sjećaš se? Ovdje je bila papirnica.
Naravno.
Ondje je bio aparat s igračkama.
A nezdrava hrana bila je na štandu pored.
Kad god bih imala novac, sve bih ovdje potrošila.
Uglavnom iz moje kasice prasice.
Istina.
Idemo, maleni!
Maleni!
Kažeš li mi to još jednom, gotova si.
Hej, maleni!
Idemo na karaoke!
Rekao sam ti da me ne zoveš tako.
Hajde, idemo!
Pustit ću te da više pjevaš.
Zaboravi.
Uvijek biraš duete.
Ovaj put neću.
Neću.
Netko bi nas mogao vidjeti da sami ulazimo.
Ne smijem dopustiti da mi nesporazumi unište život.
Blesane.
Ponašaš se kao da sam zaražena.
-Bože! -Vraćaj se ovamo.
-Što ti je? -Dolazi!
Stani.
-Vraćaj se! -Neću!
Ma daj!
Završili su preuređenje.
Valjda.
Tko zna što će biti ovdje!
Da uđemo?
Molim?
Smijemo samo ovako ući?
Htjela sam mrziti bilo što što dođe umjesto tatina restorana.
Ali zapravo je super.
Izgleda da će opet biti restoran.
Kuhinja izgleda ugodno i slatko.
-Pogledaj unutra. -Nema šanse. Nije to moja kuhinja.
Koga briga? Samo pogledaj.
-Misliš? -Da.
Oprostite!
To je tvoja kuhinja.
Molim?
Ovo je
tvoj restoran.
Što?
Ima li koga?
-Ujače Geun-sik! -Hej, Seung-hyo.
U gužvi si.
Smetam ti?
Naravno da ne.
Uđite.
Ajme, Seung-hyo! Ovo je…
Mislim da nikad nisam bio ovdje.
Slobodno razgledajte.
U redu.
Čudesan ured.
Trebate li nešto?
Pa…
Seung-hyo.
Zamolio bih te za uslugu.
Želite urediti Zalogaje od povrća?
Da.
Želim ondje otvoriti restoran za Seok-ryu.
Ujače Geun-sik…
Nisam ništa uspio učiniti za Seok-ryu.
Kad sam bio mlađi, mislio sam da ću do mirovine
imati brdo novca koji ću ostaviti djeci.
Ali ipak…
Mogu učiniti barem to jedno za nju.
Seok-ryu će biti jako sretna.
Misliš?
Nismo imali puno gostiju, a i lokacija je bila grozna.
Ne znam je li to prava odluka.
Želi biti ondje više nego bilo gdje.
Nastavila bi ono što ste vi započeli.
Stvarno?
Preuzet ćeš posao?
Svakako.
U potpunoj tajnosti.
U redu.
Zato si tako zaposlen u zadnje vrijeme? U tajnosti si pripremao sve ovo?
Da.
Nisam pristajao na kompromise.
Suradnja između dvojice muškaraca koji te najviše vole.
Hvala.
Ovdje možeš stvarati svoja autorska jela.
I pružati utjehu drugima.
U redu.
Čudesan si, Seung-hyo.
Sredio si mi sobu,
moje srce…
a sada i restoran.
Nisam još ni počeo.
Odsad ću stvarati
sve tvoje prostore.
Ajme.
Izgleda da sam izvukla glavni zgoditak.
Baš…
Baš mi se sviđa ovaj prostor.
Kakvo olakšanje!
Dong-jin.
Ispit ti je sutra, zar ne?
Da.
Jesi li se pripremio?
Ovo je prvi put
da sam pročitao cijelu knjigu.
Ponosan sam na sebe.
Ovaj ćeš put proći.
Evo, uzmi.
PRVAK KOREJE SUPERLAKA KATEGORIJA
Što je ovo? Da ga ispoliram?
Zadrži ga.
Predstavlja potvrdu
da te priznajem za svojeg učenika.
Niste me prije pitali?
Ponosno ga objesi u svojoj sobi.
Gdje da stavim taj smrdljiv i ružan pojas?
Bolje da sam dobio povišicu.
Baš je težak.
Dobro ti stoji.
O čemu govoriš?
-Došla si na trening? -Ne.
Neću se upisati.
Zašto?
Nešto ti se ne sviđa?
Upisat ću se poslije.
Sretno s ispitom.
Kad dobiješ certifikat, bit ćeš moj osobni trener.
Molim?
Kad sam trčala, pokazao si se kao dobar trener.
Bit ću ti prva klijentica.
Taj ne radi.
Probaj onaj lijevo.
Onaj ne radi.
-Sjednite. -Hvala.
U redu.
Baš sam uzrujana.
Željela sam gozbu, a ne oproštajku ispred trgovine.
I ja sam uzrujan.
Dugo te neće biti.
Kako razočaravajuće!
Dajte, u redu je.
Da smo pripremili nešto veliko,
Seok-ryu bi rekla…
Da staru poznanicu zaboravim I nikad se ne sjetim nje?
Isplakala bi more suza.
Bok, Mo-eum…
Prestani! Pogledaj je.
Hej, Dan-ho.
Puno si ih popio danas. Zašto to piješ?
Želim se sjećati kako je bilo.
Na našim počecima.
I dalje sam začuđen.
Nemamo ništa zajedničkog.
Kako smo se sprijateljili?
Da nam mame nisu prijateljice,
nikad ne bismo bili zajedno.
No meni se sviđa naša ekipa.
Kao da sam okružena Plavim Zmajem i Bijelim Tigrom.
Hej, što radiš?
A što je sa mnom?
Ružičasta Ptica? Crna Kornjača?
Ti si…
Ti si moja ljubav.
I ti moja.
Volim te, Mo-eum.
Hajde, idemo.
Ne mogu više sjediti ovdje.
Desetljećima sam gledala kako se ponašate kao budale.
Sjednite.
Da, bolje da sjednemo. Boli me noga.
Pričekajte jednu godinu.
Opet ćemo biti ovako zajedno i proveseliti se.
Živjeli!
-Živjeli! -Brzo se vrati.
-Može. -Da, obavezno se vrati.
Kako to misliš? Dečko će krivo shvatiti.
Dosta oštro.
Zašto ga vas dvoje napadate?
-Bože. -Ne napadamo, ali rekao je…
I kao mala bila si posebna.
A sad ideš na Južni pol.
Hvala, mama.
Nisi ograničavala moje snove.
Zato sam tako uspješna.
Bolje da se udaš.
Zašto ideš u tu ledenu…
Opet ti o braku!
Kvariš ozračje.
Kad dođeš, pošalji mi soli.
In-suk kaže da je antarktička sol super.
Ma daj.
Da, gospođo.
Poslat ću ti za sve članice Lavande.
Mo-eum, čuvaj se.
Pazi da ne dobiješ upalu grla, krajnika ili pluća.
U redu.
Yeon-du, nazvat ću čim dođem.
Nazovi i svoju mamu, derište jedno!
Naravno!
Kako bih te mogla zaboraviti?
Nisam sigurna da sam to ikad rekla,
ali dolazi ovamo.
Što te je spopalo?
Ponosna sam na tebe.
Naravno.
Kći sam ti.
Dan-ho.
Da.
Odvedi je da ne zakasni.
Da, gospođo. Odvest ću je u zračnu luku.
Sretan put.
Yeon-du, idemo unutra jesti.
Mo-eum.
Bok.
Ne mogu je ostaviti.
-Yeon-du, idemo zajedno. -Hej.
Uđi.
Brzo je odvedi.
Da krenemo?
Može!
-Hvala ti. -Izvoli, uđi.
Jesam li ti ikad rekla koliko mi se sviđaš, Dan-ho?
Što?
Volim te koliko ima ledenjaka na Antarktici.
Ali ledenjaci se tope zbog globalnog zatopljenja.
Pa i idem na Južni pol da to zaustavim!
Volim te koliko je snježnih pahuljica
koje će pasti na Južni pol dok si ti ondje.
BOLESNA SAM DA BAREM MOGU KUŠATI VAŠU HRANU
Uskoro ću otvoriti restoran.
Naziv restorana je…
Dugina kuhinja.
Kako se osjećaš?
Uskoro otvaraš restoran.
Ne mogu spavati.
Znaš što?
Na stropu moje sobe je 1300 zvjezdica.
Ajme, sve si ih prebrojila?
Nevjerojatno. Tipično za tebe, Seok-ryu.
Budući da si ih ti sve zalijepio, nisi ni ti baš prosječan.
Dok sam ih lijepio, nekoliko puta mi se ukočio vrat.
Stigla sam!
I ja!
Zdravo.
-Hej! -Ajme!
Kad pogledam restoran,
kao da mi je Seung-hyo čitao misli
i slijedio moje želje.
Tata.
Hvala ti. Stvarno ću dati sve od sebe.
Seok-ryu.
Nemoj previše raditi.
Uživaj u tome.
No, znam da to nije lako.
Je li netko za kavu?
Ne treba. Već sam popio kod kuće.
Ja bih kavu.
S ledom, da bude hladna.
Ledenu kavu, ne vruću.
Dakle, vruću kavu.
Ledeni Americano!
Bože.
Predivno je.
Pripremam led.
Evo kave.
Baš je osvježavajuća.
Seok-ryu, sigurno ćeš moći sama?
Moraš kuhati, posluživati,
naplaćivati, čistiti…
Puno je to posla.
Moram pokušati.
Ako trebaš pomoć, zovi tatu.
Tata, trebam uslugu.
Tata.
Hoćeš biti savjetnik Dugine kuhinje?
Nećeš me valjda mučiti s poslom?
Samo ću davati savjete?
Da. Imaš više iskustva od mene.
Treba mi tvoje znanje o razvoju jelovnika, poslovanju
i nošenju s rizicima.
Dat ćeš mi smjernice i potporu?
Da, umjesto da mene gnjaviš dok kuham,
plaćat će ti.
Tek sam otišao u mirovinu,
a ti bi me opet zaposlila?
Nemojte biti takvi. Pomognite Seok-ryu.
Gospodin savjetnik.
Gospodin savjetnik!
Dobro, u redu. Ali samo povremeno.
-Uživa u tome. -Istina!
Baš sam ožednio.
Seung-hyo, donesi onu kavu.
Instant kavu?
Molim? Misliš da samo nju pijem?
I ja volim ledeni Americano!
-Takva je kava najbolja. -U redu.
Na trenutak sam nalikovao na Stevea Jobsa… Ne.
Marka Zuckerberga.
Takva sam i ja bila.
Sviđa mi se tvoja druga strana.
Sviđa mi se, ali…
Ovo nije spoj, nego rad dokasno.
Nemam izbora. Moram sve pripremiti za otvaranje.
To je aplikacija za Duginu kuhinju?
Da, zar nije kul?
Moći ću primati rezervacije
i posebne narudžbe.
Prema ukusima gostiju, željama
i, najvažnije, zdravstvenim potrebama.
Moći će slati zahtjeve i mijenjati jela.
Majko mila.
Kuharica koja zna programirati? To nitko nije očekivao.
Baš sam ponosna.
Kao da dosadašnji život nije bio uzaludan.
Naravno. Sva iskustva koja si sakupila
čine te osobom kakva si sada.
Živjela sam prilično dobro.
Ponosim se tobom.
Inače, nisi zaboravila što radimo sutra?
Nisam.
Loše izgleda?
Zašto šutiš?
Pokušavao sam naći
pravu riječ kojim bih je opisao,
ali nisam se sjetio.
Jednostavno si
prelijepa.
I bolje da je tako! Baš je neudobna.
Uska mi je oko struka i stišće mi prsa.
Ne mogu disati. Jako neugodno.
Dok nosiš tu haljinu,
ne možeš me premlatiti.
Kupit ću ti je. Nosi je svaki dan.
Skupa je.
Isplatit će nam se.
Možeš u njoj u trgovinu
ili na kupalište.
Choisseung, dođi na trenutak.
Nešto nije u redu?
-Što je? -Štipa me ovdje. Smeta mi.
-Da vidim. -Ovdje.
Hej! Mislio si da ne mogu u haljini?
Rekla sam ti da nema opuštanja.
Stvarno želiš ovo raditi dok kupuješ vjenčanicu?
Zašto sumnjaš u mene?
Nije važno što nosim!
Mama, jesi li spremna?
Dušo, spremni su vani…
Kako izgledam?
Vjenčanica u mojoj dobi? Malo budalasto?
Prelijepa si.
Toliko zračiš ljepotom.
Ne govori gluposti pred djetetom.
Mama, imam 34 godine.
Za mene ćeš uvijek biti dijete.
Teta Hye-suk.
-Hej, Seok-ryu! -Kako ste lijepi!
Hvala ti puno.
Nosim haljinu zahvaljujući tebi.
-Nije to ništa. -Hvala ti.
-Neugodno mi je. -Baš ste zgodni!
Zar ne?
Dobro! Prestajem!
Ja ću prestati!
Ajme.
Nisam bila baš gruba.
Ovo će odsad biti moj život?
Svaki ćeš me dan napadati?
Možda ne odmah…
Možemo li
odgoditi vjenčanje na godinu dana?
Molim?
Imam još toliko posla.
Moramo srediti restoran,
a bilo bi smiješno da Mo-eum ne bude na vjenčanju.
Osim toga,
najvažnije,
želim nadoknaditi 30 godina romantike koje smo propustili.
Molim te.
Ljutiš se?
Da.
Tvoji su razlozi opravdani, ispravni
i posve razumni.
Nemoguće ih je odbiti.
Dakle, čekat ćeš me?
Ali tako si lijepa u toj haljini!
Morat ću čekati godinu dana da te opet vidim u njoj? Baš si zla.
Postoji netko tko bi u njoj izgledao bolje od mene.
Znaš?
Željela sam držati buket đurđica na našem vjenčanju.
Da, ali vjenčali smo se zimi, pa ih nismo našli.
Tako je.
Ali sad ga imam dok obnavljamo zavjete.
Znaš što simbolizira taj cvijet?
Povratak sreći, kažu.
Spremni smo. Gledajte ovamo, molim!
Nasmiješite se blago!
Seung-hyo!
Da, slikajmo se sa sinom.
Ajme, baš si zgodan.
Sin vam je jako privlačan.
Zar ne? Ima dobro oko.
-Jedan korak ovamo. -U redu.
Tako je dobro.
U redu. Smiješak!
Izvrsno.
Napokon imamo obiteljsku fotku.
Ne još. Seok-ryu!
-Da? -Čekaj.
Trebate nešto? Da donesem ruž?
Ne, slikajmo se zajedno.
-Molim? -Sad smo obitelj.
-Imaš pravo. -Zar ne, dušo?
-Dođi ovamo. -Stani ovdje.
Joj, kako lijepa obitelj.
Evo, idemo!
Odlično.
Zašto snimanje traje toliko?
-Bože. -Dođite.
-Ne mogu više čekati. -Hej.
Kaže da nije jela dva dana zbog snimanja.
Ovo mi je prvi put da nosim haljinu na vjenčanju.
Imala sam tradicionalno vjenčanje u hyanggyou.
Da, u hanboku.
Hej! Ja ću vas snimiti.
Bolje da se maknemo.
-Da. -Ovdje smo, Lavande!
Dušo, poziraj mi!
Hvala! Dobro izgledamo!
-Baci buket! -Uzviknimo: „Lavanda!”
-Može. -Dobra ideja.
Pogledajte ovamo.
Priprema, pozor, sad!
-Lavanda! -Lavanda!
Mama i prijateljice su preslatke.
Jesu.
Izgledaju tako sretno.
-Imaš pravo. -Kao da nemaju 57 godina.
Više kao da imaju 17.
Zar ne?
Seok-ryu.
Hvala.
Bez tebe, ne bih se sjetio ovoga.
Sinovi ne razumiju svoje majke.
Zašto si došao ovamo za mnom?
Trebao bi biti s njom.
Cijeli sam život njezin sin.
Sad je vrijeme
da ti budem partner.
Ne smijemo gubiti vrijeme želimo li nadoknaditi 30 godina romanse.
Kako?
Možda ovako?
Da.
Tako je.
Ovaj…
Imam novi san.
Baš kao i naši roditelji,
želim biti s tobom čim duže.
Tek si se sad toga sjetila?
Ja tako mislim već godinama.
Vjerojatno sam tako mislila i prije tebe.
Predugo sam ignorirala svoje osjećaje.
Kad se danas osvrnem,
mislim da je to bio moj prvi san.
Brinut ću se za tebe.
Snimit ćemo se ovako
za 30 godina.
Voljela bih to.
Srdačni, dragi
i puni ljubavi.
DESET MJESECI POSLIJE
Ne budi smiješna. To je dojmljivije.
O čemu govoriš? To je daleko teže.
Seung-hyo je imenovan
za arhitekta javnih prostora u Seulu.
Ajme.
Rekao je da radi na urbanističkom projektu.
Klijenti s vrećama novca stoje u redu,
a njemu je javni interes na prvom mjestu!
Umjesto uklanjanja tvorničke opreme,
najbolje da ostane gdje jest.
Kaže da je dužnost arhitekta čuvati povijest i kulturu.
Seung-hyo bi trebao ići na izbore.
A Seok-ryu?
Šest mjeseci nakon otvaranja osvojila je Narančastu vrpcu.
A vidjela si i članak o njezinu restoranu
u Vjesniku Chungwoo.
Kažu da je to restoran koji krijepi tijelo i dušu,
ne samo ukusnom, nego i zdravom hranom.
Uspjela je u teškoj zadaći!
Vidiš ovaj šal?
Seung-hyo ga je donio s poslovnog putovanja u inozemstvo.
Slavni luksuzni brend.
-Hej. -Što je?
-Ovo. -Što s tim?
Seok-ryu je rekla da mi ova boja pristaje i poklonila mi ga je.
Kaže da imam kožu boje „svježe ljeto”.
-Djevojke. -A ja imam topliji ton.
Hvalite se zetom i snahom?
Uvijek nađete način kako da se ponašate kao blesani.
Ajme.
Yeon-du je osvojila nagradu na vrtićkom natjecanju u programiranju.
-Opa! -Željela bi raditi za NASA-u.
NASA-u?
Kako divno!
Ne možemo nadmašiti hvalisanje unukama.
Ki-hoon se zaposlio!
-Stvarno? -Sjajna vijest! Što radi?
Prodaje fotokopirne uređaje.
-Radi već tjedan dana. -Zašto nam nisi prije rekla?
Nisam bila sigurna je li donio ispravnu odluku.
No neki mi je dan Ki-hoon rekao
da mu je bio san nositi kravatu i ići podzemnom na posao.
Kad sam to čula, shvatila sam.
Polaganje ispita nije jedini životni put!
Da, on zna s ljudima. Sigurno će biti uspješan.
Naravno da hoće. Odlična vijest.
Kopirka u našem uredu već je na izdisaju.
Nazvao ću Ki-hoona.
Kupit ću mu kravatu!
Dobio je posao, pa zaslužuje poklon!
U redu.
-Kupi kopirku od njega. -Naravno.
Neku skupu.
Ja sam jedina koja samo ima dobre želje.
Reci mu da sam sretna zbog njega.
Čestitam, Ki-hoon!
-Odlične vijesti. -Hvala!
-Jeste li za roštilj u mojem uredu? -Može!
Petnaest.
Odlično.
Šesnaest.
Sedamnaest.
BAE DONG-JIN CERTIFICIRANI TRENER
Udahni.
Osamnaest.
Devetnaest.
Još jednom.
Guraj s obje noge i drži šipku ravno.
Gledaj ispred sebe.
Na-yun, kukovi su ti previše straga.
Izravnaj ih pomoću leđnih mišića.
Još deset puta.
Možemo li predahnuti?
Ne možemo. Imamo puno vježbi.
Da odemo poslije na piletinu i pivo?
Na-yun, nakon ovoliko vježbi, išla bi na pivo?
Nije ti žao svojeg tijela?
-Mislila sam… -Uzmi uteg u ruke.
Ravan trup. Spusti ramena. Aktiviraj leđa.
Dobro, jedan!
Dva!
Odlično. Tri!
Fokusiraj se! Četiri!
Seok-ryu želi dodati veganska jela.
Stoga istražujem povrće.
Koje povrće sprječava rak?
Glukozinolati su antioksidansi koji smanjuju šanse za rak.
Shvaćam. U kakvom ih povrću ima?
Puno ih je u povrću kao što su brokula i kupus.
Ali osjetljivi su na toplinu,
pa ih je bolje jesti sirove.
Onda neka priprema salate.
Tako je najbolje.
-Ne! -To!
Ajme.
Nizak udarac.
Stvar je u tehnici.
Možeš misliti!
Hoćemo li
nastaviti sutra?
Moram na posao.
Ma daj. Radije odi u mirovinu.
Koliko ćeš još raditi u toj bolnici?
Jesam li ti jedini prijatelj?
Ajme.
Sutra pokupite uzorke za istraživanje.
Provodimo analizu mora.
Gospođice Jung?
Prije ćemo održati sigurnosni brifing.
Molim vas da dođete jedan sat ranije.
Da, gospođo.
Idući tjedan imat ćemo protupožarne vježbe.
Simulirat ćemo izbijanje požara,
spašavanje, pružanje prve pomoći i gašenje požara.
Bit će vrlo realistično.
Dobro se pripremite.
-U redu. -Dobro.
-Može. -Je li to sve?
To je sve.
Dobro. Sastanak je završen.
-Hvala. -Hvala.
Dan-ho! Yeon-du!
-Mo-eum! -Mo-eum.
Je li to moja kuća?
Tako je.
Gdje je mama?
Na sastanku Lavandi.
Netko će pomisliti da živite ondje.
Imaš pravo. Praktički i živim ovdje.
Sinoć sam spavala kod bake.
Stvarno?
Kaže da nema smisla da imamo dvije kuće.
Želi da našu stavimo na prodaju.
Molim? Postat ćete jedna obitelj dok me nema?
Izgleda.
Yeon-du.
Tako mi nedostaješ.
I ti meni.
Poslat ću ti jako velik dar.
Dar?
Tata, odmah joj reci.
Taj sam dar ja.
Posjetit ću te idući mjesec.
O čemu govoriš?
Idem na Južni pol napisati članak o tom iskustvu.
Prihvatili su ideju.
Dakle…
Uskoro ćemo se vidjeti?
Da.
Na drugom kraju Zemlje, ondje gdje ti živiš.
Je li hrana bila dobra?
Da, jako ukusna.
Hvala na hrani.
Hvala vama.
Ovo su recepti za jela koja ste danas pojeli.
Smijete ih ovako dijeliti?
Zar nije to poslovna tajna?
Ionako ih objavljujem na internetu.
Važno je da gosti jedu ukusne obroke
i budu zdravi, to mi je dovoljno.
Svakako ću probati. Hvala.
Ugodan dan.
-I vama. -Hvala.
Dođite opet!
Spremit ću ti to.
-Stvarno? -Da.
STABLO NARA
Gospodine Choi.
Jesi li čuo da Greip počinje graditi trgovinu?
Da, pratim što rade.
Bez brige.
Uopće me ne gledaš.
Opet radiš na onome, zar ne?
TERASA, DNEVNI BORAVAK, URED NAŠ DOM
Zakleo si se da ćeš mi sagraditi kuću.
Kako možeš prvo graditi svoju?
Seung-hyo.
Pomogni mi, Myeong-u. I ja se želim oženiti.
Dobro došao u pakao.
-Misliš valjda raj. -Šalio sam se.
Koliko je sati!
Čovječe…
GLAZBENI KONCERT TURNIR U BADMINTONU
Kad si predložio otvaranje prvog kata,
nisam znao na što misliš.
Ne znam je li ovo arhitektonski studio,
vrtić ili dom za starije.
Molim? Meni se sviđa.
Pokazali smo da arhitektonski studiji mogu biti ugodni.
Previše sam radila…
Što? Mama!
-Ovdje si. -Teta Mi-suk!
-Dobar dan. -Zdravo.
-Pozdrav. -Zdravo.
Vi i Seung-hyo tako ste slični!
-Hvala, g. Yoone. -Nema na čemu.
Dobro.
Imam nešto za vas.
Seung-hyo mi je rekao da ste objavili knjigu.
-Jesam. -Da.
Sjećanja na mojih 30 godina diplomatskog rada.
Idući tjedan potpisujem primjerke u knjižari.
-Stvarno? Mogu doći? -Naravno.
-Doći ću. -I vi dođite ako možete.
A da nas možda prvo počastiš povodom izlaska knjige?
I to govedinom.
Ali ti plaćaš.
-Ajme. -Hej, Seung-hyo.
Mogu ovo zalijepiti?
Naravno. Mogu i ja.
Ovdje.
TEČAJ PRIČANJA BAJKI
„Tečaj pričanja bajki?”
Da, znaš da dobro pričam priče.
Želim nadahnuti mlade u Hyereung-dongu.
I meni se sviđalo kad ste čitali bajke.
Još uvijek učim engleski s tvojom mamom.
Iduće godine
održat ću ovdje i tečaj pričanja bajki na engleskom.
Samo dajte. Ostvarite svoje snove, Mi-suk.
TEČAJ PRIČANJA BAJKI SRIJEDOM I ČETVRTKOM OD 15 SATI
Hej, djeco.
Držim tečaj čitanja bajki.
Doći ćete, zar ne?
OTVORENI SMO
STANKA OD 15 DO 17 SATI
PRŽENE RAJČICE I ŽELE OD ŽIRA
BOLESNA SAM NEMAM SNAGE KUHATI
BILO BI LIJEPO KUŠATI VAŠU HRANU
Nakon jednogodišnje borbe s bolešću, danas sam jela u vašem restoranu.
Nisam vam se usudila to reći,
ali vaša mi je hrana pružila utjehu i poticaj.
Hvala vam na receptu.
Dolaziš?
Pa da!
Choisseung!
Zašto kasniš?
Oprosti što si čekao.
Kad sam te nazvao, čekao sam već 30 minuta.
Dakle, ukupno 45 minuta.
Žao mi je.
Malo si se promijenio.
Nekad si mi govorio
da smijem kasniti i da ne žurim.
A sad se ljutiš na ulici.
Ne ljutim se, samo pitam.
Mrštiš se.
I glas ti je dublji.
Ti si se promijenila.
Misliš da su naši planovi nevažni, pa kasniš.
A danas je bilo jako važno.
Otkazao sam sastanak u vezi s našom kućom.
Mogao si otići sam.
-Molim? -Ionako si ti stručnjak.
Možeš to sam riješiti.
Od mene nema koristi.
Stvarno, meni je sve dobro.
Ajme.
Sve ti je dobro?
Tako razmišljaš o našem novom domu?
Ma daj. Nisam tako mislila.
Hej…
Da ti gost dođe u restoran i malodušno kaže
„dajte mi bilo što”, kako bi se osjećala?
Ništa posebno. Preporučila bih mu jelo.
Razumijem. Znači, ja sam preosjetljiv?
Imaš pravo. Ja sam sitničav i uskogrudan.
Prestani. Zašto se ovako ponašaš? Zamaraš me.
A cijelu noć proučavam planove.
Za boga miloga! Hej!
Uvijek si ovakvo zlopamtilo?
I uvijek ovako cjepidlačiš?
Je li ovo zapravo svađa?
Nismo baš u najboljim odnosima.
Moramo smisliti pravila za svoje svađe.
Kad se svađamo, trebamo se držati za ruke.
I dodati „ljubavi” na kraju svake rečenice.
Smiješ me pustiti tek po završetku svađe.
Idemo?
Hajde.
O čemu razmišljaš?
O našoj novoj kući.
Iako ona tebe ne zanima.
Samo još nešto kaži…
Ljubavi.
Mogao bi nakraju sam u njoj živjeti, ljubavi.
Nakon što sam čekao 30 godina
i još deset mjeseci, kako mi to možeš reći, ljubavi?
Imam još jedan zahtjev.
Ljubavi.
-Odvojeni kreveti u našoj sobi, ljubavi. -Nema šanse.
Jedan veliki, kraljičin krevet.
Ne kraljevski. Kraljičin.
Eto vidiš.
Zašto me uopće pitaš za mišljenje?
Uvijek ću biti uz tebe,
i kad sam tužan, bijesan, ljut,
i kad se svađamo.
Dodajmo još jedno pravilo za naše svađe.
Nema odvojenih soba ni kreveta.
Nazovi građevinsku tvrtku.
Pitaj ih možemo li doći.
-Stvarno? -Da.
I mene zanima naša kuća jednako koliko i tebe.
A što ako ne možemo?
Gospodine, kako ste?
Ako nije problem, možemo li sada navratiti?
Da.
Stvarno? Slobodni ste?
Dobro. Hvala!
-Uspjelo je? Olakšanje. -Kakvo olakšanje!
Mislio sam da danas neće biti sastanka.
Baš sam se uspaničio.
Znam. Danas smo baš u gužvi.
KRAJ
KRAJ I POČETAK
Prijevod titlova: Vedran Pavlić