Undskyld forsinkelsen.
Hvor er ungerne?
Da jeg gik, elskede Hunter med sin iPad på terrassen,
og Tori bestilte roomservice, som gjaldt det hendes liv.
Jeg har bestilt bord.
Hvad kan man gøre? Planer har det med at gå i vasken.
- Hej. Jeg tager en Negroni, tak. - Så gerne.
- Wow. - Det er min feriedrink.
Jeg troede, for meget rosé var din feriedrink.
Ja, Negroni er nok min "ferien er slut"-drink.
Tilbagevenden stinker.
- Jeg vil ikke hjem. - Vi er her, indtil vi ikke længere er.
- Hvad? - En Negroni til damen.
Det er min feriefilosofi.
Wow, Coop. Det er dybsindigt. Du ved godt, det ikke betyder noget, ikke?
Det kommer det til efter din anden Negroni.
- Jeg skifter måske til mezcal. - De berømte sidste ord.
Der kommer flere.
- Sidste ord? - Nej, ferier som denne.
- Tror du? - Vi er her, indtil vi ikke længere er.
Åh gud. Få det til at holde op.
Tænk over, hvor meget vi har udviklet os, når vi kan gøre det her.
Det er nemmere, når vi ikke knalder hinandens venner.
- Du gjorde det først. - Du var tiltalt for drab.
Fair nok.
- Må jeg få en til? - Wow.
Sí, señora.
- Den røg hurtigt ned. - Der er længe til sengetid.
Vi er 50 år, Coop. For pokker.
Jeg troede, jeg ville have styr på alt nu.
Jeg troede i det mindste ikke, jeg skulle begynde forfra.
På den her tid i fjor kunne jeg se frem til fængsel på livstid.
Og vi kunne have mistet alt. Så jeg synes, det går meget godt.
Du siger altså, at du har sænket overliggeren.
Jeg har tilintetgjort overliggeren. Den er væk.
Lad os drikke os rigtig, rigtig fulde.
Okay.
Afbrød jeg det?
Slet ikke.
Jeg drikker Negronier. Du er ude efter sex.
- Ikke min type. - Vås. Jeg ville knalde hende.
Virkelig? Hvis det er tilfældet, så var jeg ikke forberedt.
Jeg kan føre kampagne for dig.
- Vi er alle samtykkende voksne. - I dine drømme.
- Den har jeg drømt. - Jeg vil ikke stå i vejen.
- Det gør du skam ikke. - Du er på ferie.
- Hvis du vil, så gør det. - Det vil jeg ikke.
Børnene brændte os af. Det er din sidste aften.
Vi kom igennem hele turen uden at ende i seng sammen.
- Hurra for os. - Hurra for os.
Det er USA.
- Mexico, faktisk. - Hun er lækker. Du holder dig godt.
Tak.
Hvis du vil have noget på den dumme, så gør det.
Hvis jeg ville, havde jeg gjort det.
Er det så nemt?
- Ja. Jeg smutter. - Hvor skal du hen? Hvad skete der?
- Der skete ikke noget. Det er fint. - Er det fint?
- Det siger du, men… - Jeg vil ikke sidde her og…
…være en bolleblokade.
- Samtalen tog noget af en drejning. - Det har du ret i.
Jeg har skaffet os et bord på Flora Farms.
Har du nogen anelse om, hvor svært det var?
Planer går i vasken.
Engang virkede ferie med min ekskone utænkeligt.
Det var der tydeligvis en god grund til.
Men selv endnu et skænderi med Mel, som jeg ikke helt forstod,
kunne ikke forhindre mig i at nyde, at jeg drak silkeblød whisky
på stranden på et femstjernet resort i stedet for at sidde inde på livstid.
Alt taget i betragtning, så gik det fremad.
Der skete følgende…
Man bliver anholdt for drab. Man bliver frifundet.
Man får tilbudt sit gamle arbejde, men vælger at gå en anden vej
og brænde broen én gang for alle.
Så ens midlertidige indtægtskilde er nu ens hovedindtægtskilde.
Så man går et niveau op og klinker skårene.
Intet begraver stridsøksen hurtigere end en fast indtægtskilde.
Men i en by, hvor overflade vejer tungest, må man bevare facaden.
Såsom at have et kontor på Manhattan, hvor man kan gå på arbejde hver dag.
Hvilket hjælper med at få deleordningen tilbage på skinner.
Lad os køre.
Og nu, hvor livet er overskueligt, kan man endelig nyde at være single.
Hvilket betyder byture.
Og aktive nætter derhjemme.
Det er ikke til at sige, om det er anholdelsen eller frifindelsen,
men på en eller anden måde har hele miseren boostet ens sociale status.
Men det gælder ikke Sam Levitt.
Hendes advokat sikrede hende en aftale om en heftig bøde og samfundstjeneste.
Det var måske en mild straf, men der er en anden domstol i Westmont Village.
Og den udviser ingen nåde.
Livet er bedre, end det har været længe.
Familiedynamikken fungerer nogenlunde. Børnene trives.
Og hvis der er øjeblikke, hvor den ulmende smerte ved en opløst familie stadig lurer…
…så er det der, de føromtalte nætter kommer ind i billedet.
Og hvis det mislykkes, er der altid whisky og en filmklassiker.
Man føler sig endelig godt tilpas igen.
I kontrol. Tryg. Sågar optimistisk.
Og som man allerede har erfaret på smertelig vis,
er det typisk der, livet byder på et pletskud af et spark i skridtet.
TIL SALG
Mr. Ashe.
Hej. Reenie Hudson. Vi talte i telefon sammen.
- Hej, Reenie. Hvordan går det? - Wow, fed bil.
Er du et bilmenneske?
- Ikke ligefrem. - Det er smalltalk.
- Undskyld. Tak. - Okay, efter dig.
- Goddag. - Hej. Er du sælgers mægler?
- Ja. Samantha Levitt. - Hej. Owen Ashe.
Du ligner ikke en mægler. Det er positivt ment.
- Jeg er ret ny i faget. Hej, Reenie. - Hej, Samantha.
Mr. Ashe, skal jeg vise dig rundt?
- Bare Ashe. - Okay, Ashe.
Ja. Det ville være dejligt, men jeg vil ærlig talt ikke spilde din tid.
Jeg føler bare ikke, der findes en verden, hvor jeg ville købe det her hus.
Nå, det var hurtigt.
Det er bare for lille. Det er alt for lille, faktisk.
Jeg står her, og jeg kan allerede mærke hele huset.
Jeg vil have et, jeg kan fare vild i.
Og det her… Jeg ved ikke. Nogle af designelementerne… Føj.
Jeg ved ikke.
Jeg sagde ret tydeligt, at jeg ledte efter noget mere storslået med mere wow-effekt.
- Det her hus er ikke tilnærmelsesvis… - Det er mit hus.
Er det dit hus?
Det havde været skønt at vide, før jeg kom.
Jeg vidste ikke, om hun ville oplyse det i betragtning af omstændighederne.
Omstændighederne?
Det, Reenie så subtilt refererer til, er, at min mand døde her i fjor.
Wow. Jeg kondolerer.
Tak.
Min kone døde for otte år siden. Så jeg er medlem af klubben.
- Jeg kondolerer. - Tak. Hvordan døde han?
Han begik selvmord.
- Her i huset? - Lige der, hvor du står.
Vent lidt. Er det dét hus? Hele den sag? Det var i nyhederne. De anholdt dig.
Ja.
Du er en farlig kvinde.
Jeg har også været i karambolage med loven.
Så er vi også begge medlemmer af den klub.
Det er vi vel.
- Okay. Nå, mr. Ashe, vi må videre. - Ja, ja.
Du, Samantha.
Hvorfor ville en mægler, som ved, jeg er i en anden liga, vise mig det her hus?
- Det er hendes fluffer-hus. - Et fluffer-hus?
Det findes ikke.
Det får det næste hus, hun viser dig, til at se større og mere storslået ud.
- Nej, nej, nej. - Jaså.
Jeg ynder at oplyse mine kunder om hele markedet, før de overvejer et køb.
Gør du også det?
Det er svært at sige. Ingen her i byen vil bruge mig.
Hvad? Hvorfor ikke?
Nå ja. Fordi du er en dømt forbryder.
Det blev forhandlet ned til et par forseelser.
- Herligt. Godt for dig. - Tak.
- Vil du lige undskylde mig? - Selvfølgelig.
- Reenie. - Ja?
Må jeg lige tale med dig et øjeblik?
Det er en 750S, ikke?
- Jo. - En god bil.
Ja, det er.
Du… Jeg står pludselig og mangler en mægler.
Hvordan ser din dag ud?
- Ja. - Du har Bisbee-ejendommen til salg, ikke?
- Jo, men det her er ikke i orden. - Kan vi se den om ti minutters tid?
- Selvfølgelig. - Skønt.
- Jeg havde tænkt mig… - Det er klaret.
Fedt. Lad os tage min bil.
- Samantha… - Sam.
Okay, Sam. Hvor mange huse har du egentlig solgt?
Inklusive det her? Ingen.
Herligt.
Jeg er Jeff Pratt fra Princetons alumnekomité.
Jeg står for samtalen.
Forstået.
Jeg kender dine forældre fra gamle dage.
- Har de det godt? - Ja.
Nå, Tori. Sig mig så, hvorfor Princeton? Ud over at begge dine forældre gik der.
Er det ikke nok?
Altså, sagt på en anden måde:
Hvad vil du have ud af de fire år hos os?
Er du en af underviserne?
- Hvad? Nej. - Det antog jeg, da du sagde "os".
- Beklager. En talemåde. - Nå, okay.
Du behøver ikke være nervøs.
Vi taler bare sammen.
For det første, Jeff,
synes jeg, vi skal anerkende, at denne samtale er rent proforma.
Begge mine forældre har gået her, og min far er fast bidragyder.
Og grunden til, at han er det,
grunden til, at så mange dimittender fra eliteuniversiteterne stadig støtter dem,
er, at de vil sikre sig en plads til deres børn.
For hvis vi skal være ærlige, er der langt værdigere sager at støtte.
I smadrede planeten i kapitalismens navn,
og i stedet for at gøre skaden god igen, mætte de sultne eller huse de hjemløse,
giver I millioner til 300 år gamle institutioner,
som er gennemtæret af systemisk racisme, antisemitisme og sexisme,
for at sikre, at endnu en generation
af privilegerede rigmandsbørn fortsætter med at tilrane sig størstedelen
af det, der er tilbage af planetens ressourcer,
mens pøblen bekriger hinanden over krummerne.
Så jeg værdsætter, at du tager dig tid, men lad os være ærlige.
Vi ved begge to, at jeg bliver optaget. For I tilrettelagde systemet på den måde.
Jeg har ikke tilrettelagt noget.
Beklager. Det er en talemåde.
Og så er der også tennis.
- Hvad? - Jeg bliver rekrutteret til tennis.
Det skulle jeg nok have sagt først.
Nu ligner det noget!
- Hvor meget? - Tyve millioner.
- Men der kan nok forhandles. - Jeg tager det.
Okay.
- Så I byder udbudsprisen? - Ja, kontant.
Men den skal lukkes senest mandag.
- Mandag? - Ja.
Vi skal bruge mindst en uge på kontrakten. Og du vil også have et grundigt syn…
Mit hold kommer i morgen og sparker på dæk.
Send min advokat kontrakten imens.
Tillykke. Du har lige solgt dit første hus.
Hvad var det, du lavede?
"Hvor mange år vælger vi en senator for?"
- Seks. - Okay.
Nævn fem af de oprindelige tretten delstater.
Kolonier. New York, New Jersey,
Connecticut, Massachusetts, Rhode Island, Delaware,
New Hampshire, Maryland, Virginia,
Pennsylvania, Georgia.
Det var elleve. Hvad glemmer jeg?
- Hvor ved du alt det her fra? - Jeg ser meget Jeopardy!
- Ved du, hvad her er? - Hvad?
En skuffe fuld af Cartier LOVE-armbånd.
Alle kvinder her i byen går med ti af dem.
Jeg forstår det ikke. De vil ikke ses i samme kjole.
Men de skal alle have den ene ting.
Det er en slags krav.
Skal jeg snuppe dig et par? De kommer ikke til at savne dem.
Den klub skal jeg ikke med i.
Bare find kuglepennen.
Den er på kontoret bag det store soveværelse.
North og South Carolina.
- Hvad? - De sidste to kolonier.
Okay. Nu blærer du dig bare.
Ikke i skrivebordsskuffen.
Bingo. En skuffe fuld af kuglepenne.
Er du sikker på, han opbevarer noget så værdifuldt i sådan et rod?
Natalia siger, han får en vildt dyr kuglepen,
hver gang han underskriver en aftale, for så at smide den i en skuffe.
- Det er en slags ritual. - Javel.
Fundet.
Etoile de Montblanc Joaillière-fyldepennen.
Med kun 15 produceret på verdensplan
er denne særudgave skabt udelukkende af 18-karat rosaguld.
Udsmykket med cognacfarvede diamanter
og en spids, der efter sigende glider bedre end RIMOWA-hjul.
Det er ikke bare en kuglepen.
Det er et tilstræbelsesværdigt kunstværk, som koster 165.000 dollars.
Jeg ved ikke, hvad der er værst. At betale så meget for en kuglepen
eller at smide den i en rodeskuffe med 30 andre.
Uanset hvad, så fortjener han at miste den.
- Pis. - Hvad?
Jeg tabte den. Øjeblik.
Jeg har den.
Coop? Hvad skete der?
Coop? Hvad er der?
Jeg forstrakte noget i ryggen.
Det gør pisseondt.
- Jeg kan ikke bevæge mig. - Hvad mener du?
- Kom nu herud. - Jeg kan ikke bevæge mig.
- Jeg ligger på ryggen. - Det mener du ikke, Coop.
Lyder det som en spøg?
- Pis. Okay. Jeg kommer. - Nej!
Min ryg havde drillet, lige siden Christians kunstbøller tævede mig i fjor.
Normalt kan en cocktail af smertestillende og muskelafslappende fikse det på få dage.
Men jeg havde ikke et par dage.
Jeg havde under to timer, før beboerne kom tilbage.
Og hvad angik en forklaring på, hvorfor jeg lå på gulvet, var jeg blank.
- Okay. Pis. Vi må af sted. - Okay. Bare hjælp mig op.
- Okay. - Bare…
Pis, nej.
- Undskyld. Okay, okay. - Pis. Åh nej.
Gud, du er ren dødvægt.
- Jeg kan ikke flytte dig. Kan du kravle? - Jeg kan ikke engang rulle om på maven.
- Det er vanvid. - Giv mig et par minutter.
- Det har vi ikke. - Så smut.
- Jeg finder på noget. - Jeg forlader dig ikke.
Jeg kan ikke bevæge mig.
- Vi må ringe efter nogen. - Nej.
Du kan ikke bevæge dig!
- Pis! Pis. - Kom nu, Coop.
- Vi må ringe efter nogen. - Det siger du ikke?
Hvem?
Hvad fanden?
Jeg forklarer det senere. Vil du ikke nok hjælpe mig op?
Vil du forklare, hvad du laver på gulvet i et fremmed hus med Nicks hushjælp?
- Elena. - Jeg ved, hvad du hedder.
Spørgsmål: Hvis hus er det her?
- Hemmings-familiens. - Hvordan kender I dem?
Det gør vi ikke.
- "Det gør vi ikke." "Vi"? Virkelig? "Vi"? - Kan vi skynde os lidt?
- Vi må af sted. - Bare så jeg er med…
Og undskyld, hvis jeg har fejlfortolket situationen.
Er vi i gang med at bryde ind?
- Korrekt. - Og hvorfor gør vi det?
Okay. De kan være hjemme når som helst. Kan vi tage spørgerunden senere?
Spørgerunden? Det er morsomt. Hun er morsom. Tænk engang.
Barney! Kom nu!
Okay.
Du tager venstre. Jeg tager højre. På tre.
- En, to, tre. - To.
- Hvornår kommer din søster hjem? - Hun spiller mindst et par timer endnu.
- Okay. Har du piller? - Ja, ovenpå i medicinskabet.
Der er Flexeril og Oxycodon. Begge dele, tak.
Jeps.
Så i stedet for at tage imod dit gamle job hos Bailey Russell,
et job, der indbringer dig et tocifret millionbeløb årligt før bonus,
begår du indbrud sammen med Nicks hushjælp?
- Elena. - Jeg ved, hvad hun hedder.
- Jeg går ud fra, at I to… - Hvad? Nej. Hvad?
Nå ja, fordi det ville være den skøre del af hele det her vanvittige scenarie.
- Jeg ved, det er meget at fordøje. - Jeg fordøjer ikke noget.
Ved du hvorfor? Fordi det ikke giver nogen mening.
Hvis det var en seksuel tilbøjelighed, så var det fint.
Eller ikke fint, men så ville jeg kunne forstå det.
Men hvis ikke, hvad så? Hvad er det her?
Er det en eller anden omstændelig midtlivskrise i tre trin?
At blive skilt og miste jobbet var ikke nok.
At blive anholdt for drab var ikke…
Åh gud.
Coop, dræbte du Paul Levitt?
- Nej. Hvad snakker du om? - Jeg ved ikke, hvad jeg snakker om!
Min bedste ven har lige fortalt mig, at han er en slags forstadsklatretyv.
Hvordan sælger du overhovedet de ting? Har du en aftager?
Nej, ved du hvad? Lad være med at sige det. Jeg vil ikke vide det.
Vent lidt.
Coop.
Dem, der tævede dig…
…og kørte mig ned… Var det forbundet med det her?
- Jeg kunne have mistet livet. - Jeg troede, vi var videre.
Jeg troede ikke, du var en gemen tyv.
Sikken lettelse.
Tak.
- Hvad? - Ikke noget. Jeg…
Jeg er bare spændt på, hvordan I mødtes.
Har du et problem med mig?
Selvfølgelig har jeg det.
- Jeg har et problem med alt det her! - Du skal ikke råbe ad mig!
Jeg råber ikke ad dig, men nær dig!
Du fylder hele lokalet med din stemme!
Så er det nok! For pokker.
Jeg må væk herfra.
Barney.
- Barney. - Hvad?
- Tak, fordi du hentede mig. - Rend mig, Coop.
Rend mig et vist sted.
Pis!
Det gik faktisk bedre, end jeg havde troet.
- Nej, vel? Det kan man ikke. - Og de var sådan… Ja.
Tak.
Må vi lige få et øjeblik? Tak.
- Jeg føler, de vil smide os ud. - Ja, de lukker vist nu.
Hvad?
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst nød en samtale så meget.
Jeg har været ualmindelig vittig i aften.
- Jaså? Er det derfor? - Ja, jeg tog mine bedste vitser med.
- Så det er bare ned ad bakke herfra? - Ja, stort set.
Gud…
Når man bliver skilt,
er man så fokuseret på at opløse ægteskabet,
at man ikke tænker på de problemer, der opstår bagefter.
Og når de så opstår, vælter de en omkuld.
Har det været kompliceret?
Ja, det kan man godt sige.
- Men du er kommet videre? - Jeg arbejder på sagen.
Hvad med ham? Er du kommet over ham?
Hvem?
Det er jeg.
Helt bestemt. Og mere til.
Så du er splittet?
Altså som jeg ser det…
Hvis vi havde vidst på forhånd, hvor komplicerede vores skilsmisser blev
følelsesmæssigt, økonomisk, logistisk…
så havde vi nok opgivet og var blevet i vores elendige ægteskaber.
Og hvor ville vi så være?
- Ikke her. - Netop.
Men nu, hvor vi er her, tænker jeg bare på…
…hvad der så skal ske.
- Vent, vent, vent. - Hvad?
- Undskyld. - Nej, det er helt i orden.
Alt vel?
Undskyld. Jeg har det bare pludselig skidt.
Åh gud. Det er i orden. Var det noget, jeg gjorde?
Jeg lover, det ikke er for at brænde dig af.
- Okay. - Jeg var helt med på den.
- Okay. - Det er bare…
Hør her. Der er helt fint. Skal jeg ikke køre dig hjem?
Jeg er hjemme!
Så hvis nogen er afklædte eller i gang med at snave,
så tag jeres forholdsregler nu.
Hej, skat.
Hej, mor.
Hvor er Morgan? Skulle I ikke ses i aften?
Nej, det er bare mig.
- Hej. - De havde et skænderi.
- Det var ikke et skænderi. - Det lød sådan.
Sikke noget møg.
- Hvem kan skændes med det ansigt? - Jeg tror, du har en smule bias.
- Ifølge Morgan er jeg et røvhul. - Jeg snitter hende.
- Hvordan gik din date? - Jeg overvejer at give op.
- Mig med. - Perfekt. Så kan du bo hos mig for evigt.
Passe mig, når jeg er gammel og svag.
- Okay, men jeg skifter ikke ble på dig. - I orden.
Vi kan have en masse katte. Det bliver skønt.
Intet gjorde en mere bevidst om at være alene,
end da man havde brug for hjælp til at komme ud af sengen.
Min ryg havde det allerede bedre, hvilket vil sige, den gjorde pisseondt.
Og hvor gerne jeg end ville skyde skylden på det lag tæsk, jeg fik i fjor,
så var den ubehagelige sandhed, at jeg havde dårlig ryg
og skrumpeblære, og det suttede røv at være midaldrende.
Jeres nye hjem er smukt. Tillykke.
Tak.
"En luksuslejlighed højt til vejrs."
- Hvabehar? - Det er The Jeffersons…
Kan du huske den? En tv-serie, fra da jeg var…
Bare glem det. Det…
- Grace er bekymret for dig. - Der er intet at være bekymret for. Så…
Vi sad ikke her, hvis det var sandt.
- Alle kan have et skidt år. - Din forretningsmodel er fejlbehæftet.
Der er ikke styr på risikovurderingen. Du er for afhængig af for få kunder.
Hvis en af dem har et dårligt år, rammer det din bundlinje for hårdt.
Med al respekt,
så er kunsten ved formuepleje at udvælge kunder som aktier.
Man træffer velinformerede beslutninger baseret på en bred vifte af datapunkter.
For eksempel har Nick Brandes, en af mine største kunder,
lige underskrevet en stor broadcastingaftale.
Og hvis han forlader dig? Eller bliver ramt af en lastbil?
Mr. Park…
Du er for afhængig af, at andre tjener penge, i stedet for at du tjener dem selv.
Jeg tjener penge ved at tilbyde en værdifuld og eksklusiv service.
Jeg har forhold på tværs af alle finansielle sektorer.
Du arbejder ikke hårdt nok for det, du har.
Siger manden, der arvede forretningen af sin far.
Jeg har ingen sønner, der kan gøre det samme.
- Jeg regnede med Grace… - Hun vil ikke have den.
Hun vil gerne have den…
…til dig.
Så du tilbyder mig et arbejde?
Du kan ikke engang lide mig.
Det er sandt.
Godt så. Jeg skal overveje det.
- Hvordan har ryggen det, Coop? - Det går fremad. Tak.
Jeg må sende dig forbi min mand Kimo.
Han stod for min fysioterapi efter knæoperationen. Magiske hænder.
Jeg har lige fået et skud Toradol. Det holder sammen på mig lige nu.
- Ja, det virker også. - Ja.
Jeg fik en diskusprolaps for nogle år siden. Husker I det?
Manner. Jeg røg dybt ned i kaninhullet.
Akupunktur, stamcelleterapi, alt muligt.
Jeg troede, det var slut med golf.
Når vi ikke talte økonomi eller sport, eller sportsøkonomi,
brugte vi meget tid på vores støt voksende liste over skader.
Vi var mænd af en vis alder.
Alle tidligere sportsudøvere til en vis grad,
som konfronterede kroppens uundgåelige forfald
gennem en kombination af privatlæger,
banebrydende lægemidler, trænere og at tale det ihjel.
Det var blot endnu en klub, vi alle tilhørte.
Er I blevet inviteret til den der fest på ejendommen på Bisbee?
Ja.
- Hvem er han? - Owen Ashe.
Han har åbenbart tjent en formue på shipping.
Han betalte udbudspris for huset. Tyve millioner. Kontant.
Jøsses. Så er der dømt kvarterfornyelse.
Jøsses, holder han en velkomstfest for sig selv? Han lyder som en nar.
Jeg ved nu ikke.
Det er ligesom Den Store Gatsby. Det kunne blive sjovt.
Du ved godt, hvordan bogen endte, ikke?
Jeg hørte, at det var Sam Levitt, som stod for salget.
- Jaså? Godt for hende. - "Godt for hende"?
Hun skændede sin mands lig og hængte dig op på mordet.
Gjorde hun? Hvem husker det?
Hun vidste, hvad hun lavede, da hun solgte Bisbee.
Hun delte sikkert i omegnen af en million dollars i salær med sælgers mægler.
Du godeste. Hun prøvede at få Coop buret inde på livstid, og nu tjener hun kassen.
- USA i en nøddeskal. - Ja.
Jeg troede, I prøvede at gøre det storslået igen.
- Så, så, så. Ingen politik i klubben. - Er det nu en regel?
Vi bevidner en spektakulær optræden fra ligaens tronfølger.
Tør jeg sige LeBron og Steph hvem?
- Rolig nu, Greeny. Tag det roligt. - Ja, Mike. Hold nu op.
Lad os se ham gøre, hvad kongen har gjort konsekvent i over 20 år.
Jeg har aldrig set ham lave en Sombor Shuffle.
Okay. Hvad med at spille forsvar som min mand Kawhi?
- Er han nu din mand? - Ja. Vi er begge Spurs-legender…
Hvornår er du begyndt at se sport?
Det er Nicks anden uge i tv. Jeg ser bare, hvordan det går.
Lad os lige regne lidt på det.
- Nej, du gør ej. - Nej, jeg gør ej.
Er der noget galt?
Nej. Bare fortsæt med det, du gør.
Der sker ikke rigtig noget dernede.
- Okay. - Jøsses.
Okay. Det er i orden, Barney.
Du… Hvad er der? Sig noget.
- Skal jeg gøre noget anderledes? - Ja, faktisk.
Du skal ikke arrangere møder med din far.
Jeg ser hans nedladende fjæs for mig. Så det er svært at knalde med hans datter.
Jeg prøvede bare at hjælpe.
Og eftersom du spurgte, så tryk ikke så hårdt på kuglerne.
En lille smule gør underværker dernede.
For pokker.
Jeg havde følt mig lidt ved siden af mig selv, men da han så forsøgte at, du ved…
- Ja? - Komme ind. Da vidste jeg det.
- Overgangsalderen. - Ja.
Hav den her i tasken.
Især hvis du bliver ved med at være sammen med fyre i biler.
Jeg forstår ikke. Har du bare altid glidecreme på dig?
Ja. Man må være forberedt. Og på min medicin er det bare…
Det gør den tørrere end en ørken.
Selv om jeg meget gerne vil høre mere,
så skrev jeg til dig, fordi en af musiklærerne fra Mayfield
har fået et turnéjob og er væk resten af semesteret.
De skal bruge en vikar.
Jeg er ikke lærer.
Du er professionel musiker, hvilket er endnu bedre.
Nej, jeg ved ikke. For på min bedste dag er det…
Man kan ikke ligefrem kalde mig Mayfield-egnet.
Og det er ikke skidt, fordi føj.
Du sagde, du ville have mere selvstændighed.
- Fra en terapeuts synspunkt… - En arbejdsløs terapeut.
- Af eget valg. - Virkelig?
Jeg skriver faktisk en bog.
- Hvad handler den om? - Nej, prøv ikke på det der.
Vi taler om dig og selvstændighed, hvilket kræver selvsikkerhed.
Og selvsikkerhed kræver handling.
Du klarer dig godt. Du tager din medicin, er reguleret og møder på arbejde.
Er du ikke klar til en ny udfordring?
Du får heller aldrig din egen bolig med din løn herfra.
Jeg havde tænkt mig at gifte mig til penge, som alle andre gør.
Ja, det er en langt bedre idé.
Bare vær sød ikke at nævne det med overgangsalderen for Coop.
- Der er intet at skamme sig over. - Det ved jeg godt.
Jeg føler bare, at jeg ældes, mens han bare…
…ser bedre og bedre ud.
Hej, Barney. Det er Coop. Igen.
Jeg troede, jeg ville støde på dig i klubben, men nej.
Ring. Vi bør tale sammen.
Ja, det lyder godt.
Ja, og jeg vil bare sikre mig, at du ved, at jeg ikke har undervisningserfaring.
Har du? Det var pænt af dig. Ja, jeg spiller der fire aftener om ugen.
Ja, skønt.
Ja, jeg kommer.
Okay. Farvel.
- Hvad handlede det om? - Om at jeg skal være musiklærer.
Guitarundervisning?
Nej, de leder efter en vikar på Mayfield indtil slutningen af året.
- Mayfield? Du har aldrig undervist. - Det sagde jeg også.
Men Mel har allerede talt med rektor,
og hun har åbenbart set mig optræde på The Tap. Så jeg skal til jobsamtale.
Det er vel nok skønt.
- Du ser godt ud. Skal du på en fræk date? - Nej. Til fest.
Nogen jeg kender?
Nej. Og heller ingen, jeg kender. Vil du med?
Kan jeg komme i det her?
- Nej. - Så nej.
- Er du sikker? - Ja, ellers tak.
- En af os kommer til at fortryde. - Det bliver nok dig.
- Nej, det bliver nok dig. - Nej, det bliver dig.
- Mest dig. Ses. - Ses!
Det bliver dig.
Sikke et fantastisk hjem.
Kontrasterne er gennemtænkte.
Vægge, gulve, fast inventar, alt er det originale byggeri.
Hvordan går det? Hej, hej, hej.
Har nogen af jer set aftenens vært? Jeg er dødspændt på at møde ham.
- Han er skaldet og grim. - Har du set ham?
- Nej, men noget må han kompensere for. - Ja, at have for mange penge.
Mel, har Tori hørt fra Princeton?
- Det kan ikke vare længe. - Det må være nervepirrende.
Du drømmer ikke om det.
Hvad med Chelsea, Jules?
Chelsea valgte tidlig indskrivning på Duke.
Brad og jeg havde ikke valgt det.
Men de har et godt tennishold, og det er det, Chelsea ville.
Det er godt.
- Vent. Er det ham? - Dejligt at møde jer. Mor jer.
- Der er masser af barer. - Mange tak.
- Hej. Hvordan går det? - Det er ham.
Du har ret, Suze. Han er virkelig grim, hvad?
- Han måtte gerne spise kiks i min seng. - Han ville spise noget andet i min.
Præcis.
- Han har sikkert en lille pik. - Uden tvivl.
De damer! Velkommen. Velkommen, velkommen, velkommen.
Owen Ashe. Mine venner kalder mig Ashe. Tak, fordi I er kommet.
- Dit hus er mageløst. - Tak.
Det skal det være for at kompensere for min lillebitte pik. Ikke?
Ups.
Det var…
- Undskyld. - Ja, det… Ingen problemer.
Okay. Hvad hedder du?
- Kat Resnick. - Kat, godt at møde dig.
Undskyld mig. Mor jer endelig. Jeg glæder mig til at lære jer at kende.
- Sam! Du kom. - Her er blevet flot.
Hvordan klarede du alt det så hurtigt?
Hvordan jeg klarede det? Jeg har et hold.
- Det er klart. - Lad os skaffe dig en drink.
Tak, men jeg ville bare komme forbi og sige tillykke. Jeg bliver ikke.
Hvad? Hvad mener du? Selvfølgelig bliver du.
Du er min eneste ven i Westmont Village. Efterlad mig ikke med alle de mennesker.
De mennesker skal nok blive vilde med dig, men jeg kan ikke overskue
at håndtere alle de fordømmende, ondskabsfulde blikke i aften.
- De er ikke vilde med dig. - Jeg har brændt nogle broer.
Tag det fra en, som har gjort broafbrænding til en kunstform:
Der er altid en anden vej over.
- Kom nu. Én drink. - Nej. Jeg smutter.
- Er du sikker? - Nej.
- Værsgo. - Tak.
- Gud, undskyld. - Undskyld.
Hej.
Bare rolig. Jeg er ved at gå.
- Jeg var ikke urolig. - Sikken lettelse.
Du har ikke sagt noget om mødet med min far.
Han kan bare ikke skjule sin skuffelse.
- Over dig? - Over dig. Fordi du giftede dig med mig.
Nej, sådan ser hans ansigt bare ud.
- Nævnte han nogen detaljer? - Hvorfor presser du så meget på?
Ikke for noget. Men desuden…
…for at tale om noget andet, så er jeg gravid.
Du…
Er du sikker på, det er…
Og det er mit, ikke? Jeg…
Føles det som en dreng?
Få mig væk fra den fisk.
- Jeg kan ikke klare det. - Okay.
Hej.
- Hej med jer. - Hvad synes du?
Må jeg lige låne hende? Undskyld. Ja, bare hurtigt.
- Hej. - Jeg har et spørgsmål.
Hvorfor fortalte du mig ikke om lærerjobbet på Mayfield?
- Du er ikke musiker. - Ali er ikke god til den slags rammer.
Hvor ved du det fra? Hun klarer sig da strålende, ikke?
Jo, og det skulle hun helst blive ved med.
Hun er ikke et barn, Coop.
Hun er en 40-årig kvinde, som gerne vil udrette noget i livet.
Hun forkludrer det.
Måske. Og det er du måske nødt til at lade hende gøre.
Du burde være gået til mig først.
Lad være med at lege hendes forælder. Bare vær hendes bror.
Tak for det fuldstændig uopfordrede råd.
Jøsses.
Okay. Hold da op.
- Hun virkede henrivende. - Over for alle andre end mig.
Owen Ashe, antager jeg.
- Bare Ashe. - Wow, rart at møde… Andrew Cooper. Coop.
Coop. Dit ry kommer dig i forkøbet.
Det er nok bare mit lod i livet.
Lod i livet? Tro mig. Det er de oplevelser, der udfordrer en,
truer en og ydmyger en, der gør livet værd at leve.
Ellers ville vi alle selvmedicinere os ind i glemslen,
indtil vi ikke længere behøvede slæbe vores sløve røv ud af sengen.
Du blev anholdt for mord. Hvor mange kan prale af det?
- De fleste mordere. - Det er sandt.
- Er der en mrs. Ashe, jeg bør takke? - Nej.
- Fraskilt? - Enkemand.
- Jøsses. Jeg kondolerer. Åh gud… - Tak skal du have.
Det er otte år siden, og jeg savner hende hver dag.
Men den kvinde lærte mig at leve.
Hvad er det, du arbejder med?
Jeg arbejder med import/eksport. Godskonsolidering.
Hvad med dig? Finans, antager jeg.
Ja, jeg driver et lille familiekontor.
- Det er passende vagt. - Lidt ligesom import/eksport.
Du har et tomt glas. Det går ikke. Kan vi få to whiskyer, tak? De gode sager.
Mange tak.
Jeg har set det blik før.
- Har du? Så du har en? - Ja. Jeg har sådan en.
- En af de svære. - Det bliver kun sværere.
Noget at se frem til.
Du må lige lade mig hylde dig. Jeg elskede at se dig spille.
- Din stil… Hør her. - Nej.
Hver en linje, hver en bevægelse… Dit skud var gudesmukt.
- Tak, mand. Det er værdsat. - Det var det.
Jeg har meldt mig ind i dit fitnesscenter. Fedt sted. Skøn stemning. En god pakke.
Åbner du flere?
Vi har lige fået godkendt finansieringen af to nye steder.
To nye steder? Du skal da tænke større end det.
Tag det ikke ilde op, men du har momentum lige nu.
Du er en elsket sportsudøver. Du er i fjernsynet.
Jeg så det nye indslag "Off Brandes". Det er pissefedt. Du bliver kæmpestor.
Hvad angår centret, så op i røven med bankerne.
Bøvl ikke med de elendige lånebetingelser. Jeg investerer.
I dit varemærke. Vi åbner 40 røvstærke centre inden næste år.
Og runder 250 året efter.
- Pis. - Ja.
- Går det for hurtigt? - En smule.
Det er i orden. Jeg lader mig rive med. Jeg bliver begejstret.
- Du er nødt til at standse mig. Hør her. - Jeg lytter gerne.
Jeg ved, hvordan det skal gøres. Jeg har ressourcerne.
Vil du være landsdækkende, så ring. Jeg involverer mig gerne.
Jeg er altid åben for en ny forretningsmulighed.
Det ved jeg. Tjek mine badeværelser.
Jeg har 15 toiletter, og de er alle dine Luxos MT.
- Hold op. - Hvert og et.
En mand efter mit hjerte.
Det er god timing, for jeg er nødt til at træde af på naturens vegne.
- Skål for flere røvstærke centre. - Mange flere. Flere end to. Tænk stort.
Jeg tænker stort.
- Vi har ikke hilst. - Hej.
Barney Choi. Jeg forvalter Nicks penge og en række andre velhavende menneskers.
Jeg står gerne til rådighed.
Storartet. Man kan få det hele her. Jeg er vild med det. Var det Barney?
Giv mig lidt tid til at komme på plads, og så kan vi spise middag.
Jeg har ledt efter nye muligheder.
- Jeg er den rette. - Herligt.
Hej. Hvor er Lisa i aften?
Du ved. Hun tager selfier i Milano eller Paris eller…
Stadig?
Ja, det viser sig, at modeugen ikke er en uge.
Min kære, vil du ikke hente mig en cocktail til?
- Måske skulle vi sige tak for i aften. - Gordy, du henter mig en drink til.
- Jeg vil ikke blandes ind i noget. - Fint. Så henter jeg den selv.
- Diane, kom nu. Lad os få dig hjem. - Nej!
Diane!
Der kommer et tidspunkt til alle fester,
hvor det tilfalder værten at beslutte, om aftenen er ovre…
…eller om den først er ved at begynde.
Hop i, alle sammen!
Ja!
Skru op for musikken!
Hvad foregår der?
- Jeg troede, vi skændtes. - Vi skændes ikke.
- Men hvis vi skændtes, ville du tabe. - Nej, Coop. Nej.
Nej!
- Coop, du… - Farvel.
Du har undgået mig.
- Det var meget at fordøje. - Ja.
Hvorfor tog du ikke dit job hos Bailey tilbage?
Sandheden er, at jeg ikke ved det.
Jeg tog imod tilbuddet, og jeg er ret sikker på, at jeg mente det.
Men der skete noget med mig, da jeg forlod bygningen.
Jeg tænkte bare, at hvis jeg tog imod det tilbud,
så ville alt blive som før.
Og jeg ville blive som før.
Og brød du dig ikke om, hvordan tingene var?
Det troede jeg.
Men åbenbart ikke.
Det her lyder alt sammen meget eksistentielt.
Jeg ved ikke, om det er ægte, eller du bare sluger dit eget vås.
Men uanset hvad…
…så vil jeg være med.
Hvad? Hvorfor?
Fordi op i røven med min svigerfar.
Okay.
Grace er gravid.
- Wow. - Ja.
Tillykke.
At involvere Barney var en frygtelig idé.
Men den aften, mens vi sad gennemblødte og berusede af en fremmeds luksussprut
og så vores venner og naboer feste som i en F. Scott Fitzgerald-feberdrøm,
var det første gang i et godt stykke tid, at fremtiden virkede lovede.
Og måske var det de smertestillende blandet med sprut eller bare ren dumhed,
men i det øjeblik var jeg fuld nok til at tro på det.
Tekster af: Cecilie Hassenkam