Piedod, ka nokavēju.
Kur bērni?
Kad gāju prom,
Hanters uz terases mīlējās ar aipedu
un Torija pasūtīja ēdienu istabiņā, it kā mirtu.
Es rezervēju galdiņu vakariņām.
Ko lai dara?
Cilvēks domā…
- Sveiki, man, lūdzu, Negroni. - Protams.
- Oho. - Mans atvaļinājuma dzēriens.
Man šķita - glāzēm sārtvīna.
Jā, tad laikam Negroni dzeru, kad atvaļinājums beidzas.
Atgriešanās ir skarba.
Es negribu braukt mājās.
Ei, kamēr esam te - esam.
- Ko? Paldies. - Negroni kundzei. Lai garšo!
Mana atvaļinājuma filozofija.
Oho, Kūp, dziļa doma.
Zini, ka tas neko nenozīmē, jā?
Pēc otrā Negroni nozīmēs.
Es varētu pāriet uz meskalu.
Slavenie pēdējie vārdi.
Būs vēl citi.
Pēdējie vārdi?
Nē, šādi atvaļinājumi.
Tu tā domā?
Kamēr esam te - esam.
Ak dievs. Izbeidz to!
Padomā. Esam ļoti auguši…
ka darām kaut ko tādu.
Viegli, jo vairs neguļam ar otra draugu.
- Ei, tu biji pirmā. - Tevi apsūdzēja slepkavībā.
Nu jā.
- Varu, lūdzu, dabūt vēl vienu? - Oho.
Si, señora.
Ātri iztukšoji.
Līdz gulēšanai vēl daudz var paspēt.
Mums ir 50 gadu, Kūp.
Nolādēts.
Tiešām domāju - nu būšu visu nokārtojusi,
vismaz domāju, ka nesākšu no nulles.
Klau, pagājšgad ap šo laiku man draudēja dzīve cietumā.
Un mēs būtu varējuši visu zaudēt, tāpēc domāju - mums klājas labi.
Tu gribi teikt - paliki latiņu zemāk.
Es latiņu aizmetu. Latiņas vairs nav.
Piedzersimies tā ļoti, ļoti, ļoti!
Labi.
Es to iztraucēju?
It nemaz.
Sēžu, dzeru Negroni. Tu gribi pārgulēt.
- Nav mans tips. - Blēņas.
Ar viņu mīlētos arī es.
Tiešām?
Nu, ja tā, es tiešām nebiju tam gatavs.
Es vienkārši… Varu saņemties.
- Zini, visi esam pieauguši. - Sapņo vien!
- Man ir bijis tāds sapnis. - Nestāšos ceļā.
Tu nestājies. Tu nestājies man ceļā.
Nu, tev ir atvaļinājums.
Ja gribi to darīt,
- nolādēts, tev ir tas jādara. - Negribu to darīt.
Proti, bērni mūs uzmeta. Ir pēdējais vakars.
Mums izdevās visu ceļojuma laiku
nenonākt pie otra gultā.
- Starp citu - urā mums. - Urā mums.
Te ir Amerika.
- Īstenībā Meksika. - Viņa ir seksīga, tu - labi saglabājies.
Paldies.
Ja gribi seksu, tev ir tas jādabū.
Ja es kaut ko gribētu, būtu jau to izdarījis.
Tik viegli, ko?
- Jā. Es iešu. - Kur tu iesi?
Kas nupat notika?
- Nekas nenotika. Viss kārtībā. - Viss kārtībā?
- Tu to saki, bet… - Es te nesēdēšu un…
nebloķēšu tavu daiktu.
Šķiet, šī saruna nogāja no sliedēm.
Un tev ir taisnība.
Ei, es pasūtīju galdiņu Flora Farms.
Nojaut, cik tas bija grūti?
Cilvēks domā… Vai ne?
Bija brīdis, kad atvaļinājums ar bijušo sievu šķita kas neiedomājams.
Izrādās, tas bija ļoti pamatoti.
Bet pat kārtējais strīds ar Melu, kas man nebija īsti saprotams,
neliedza man izbaudīt to faktu, ka es dzēru labu viskiju
pieczvaigžņu kūrorta pludmalē, kad varēju 25 gadus līdz mūžu būt cietumā.
Visu to apsverot - lietas virzījās uz augšu.
Tā notiek…
Tevi apcietina par slepkavību.
Tevi attaisno.
Tev piedāvā veco darbu, bet tu izvēlies iet citu ceļu,
uz mūžu nodedzinot to tiltu.
Tas nozīmē, ka tavs pagaidu ienākumu avots kļūst par galveno ienākumu avotu.
Tāpēc palielini apgriezienus
un izlīgsti mieru.
Visātrāk kara cirvi var aprakt ar stabilu ienākumu plūsmu.
Bet pilsētā, kur 9/10 likuma veido uztvere,
tev jāsaglabā savs tēls.
Piemēram, ofiss Manhatanā, kurp katru dienu doties uz darbu.
Tas palīdz atkal savest kārtībā tēva lomu.
Braucam!
Un tagad, kad dzīve sakārtota, beidzot vari izbaudīt to, ka esi viens.
Turies stipri
Priekšā laikapstākļi nejauki
Ir jābūt kaut kādam ceļam
Māju nodedzināt
Kas nozīmē naktis pilsētā.
Un naktis, kas pavadītas mājās.
Uzmanies Tu varētu dabūt to, ko meklē
Foršas meičas Svešāds, bet ne svešs
Es esmu parasts čalis
Nevar saprast, vai tas bija, pateicoties arestam vai attaisnošanai,
bet kaut kā visa tā šmucīgā epizode ir uzlabojusi tavu stāvokli sabiedrībā.
Par Samu Levitu gan to nevar teikt.
Viņas advokāts panāca vienošanos, ka sods ir daudzas stundas kopienas labā.
Viņa viegli izspruka sveikā,
bet Vestmontas ciematā ir vēl kāds cits likums.
Un tajā tiesā žēlastību neizrāda.
Tik laba dzīve nav bijusi ilgu laiku.
Ģimenē attiecības daudzmaz kārtībā.
Bērniem viss ir lieliski.
Un, ja ir brīži, kad urdošās sāpes par sašķelto ģimeni aizvien draud nobeigt…
nu, tur palīdz tās naktis, kuras minēju iepriekš.
Un, ja neizdodas tas, vienmēr ir viskijs un kāda klasiska filma.
Tu beidzot atkal jūties apmierināts.
Situāciju pārvaldošs. Drošībā. Pat optimistisks.
Un, kā tu jau no sāpīgas pieredzes zini,
tieši tad dzīve parasti piespēlē izcili nomērķētu sitienu pa kājstarpi.
PĀRDOD
Aša kungs.
Sveiki. Rīnija Hadsone. Runājām pa telefonu.
- Sveiki, Rīnij. Kā klājas? - Sveiki. Oho, jauka mašīna.
Jūs interesē mašīnas?
- Ne gluži. - Pieklājības frāzes.
- Atvainojiet. Paldies. - Jā. Labi, pēc jums.
Labdien.
Sveiki. Esat pārdevēja aģente?
- Jā. Samanta Levita. - Sveiki. Ouens Ašs.
Jūs neizskatāties pēc aģentes.
Es to vislabākajā nozīmē.
Šī joma man ir jauna.
- Sveika, Rīnij. - Sveika, Samanta.
Nu, Aša kungs, izrādīt jums māju?
- Vienkārši Ašs. - Labi, Ašs.
Jā. Man… Jā, man tas patiktu.
Bet, godīgi sakot, negribu šķiest jūsu laiku,
jo es jūtu, ka nekādā gadījumā šo māju nepirktu.
Nu, tas bija ātri.
Nē, tā tikai ir pārāk maza. Jā, proti, tā ir daudz par mazu.
Nu, es te stāvu un…
Nezinu, jau sajūtu visu māju, zināt?
Gribu ko tādu, kur varu apmaldīties.
Un te, jā, es nezinu. Kaut kas tajos interjera elementos…
Fui.
Jā, es nezinu.
Es skaidri teicu, ka meklēju kaut ko daudz grandiozāku.
Ar daudz lielāku šarmu un pompu.
- Bet šī vieta nav ne tuvu… - Tā ir mana māja.
Jūsu māja?
Tāda informācija būtu lieliski noderējusi, pirms ierados.
Nezināju, vai viņa atklās to faktu, ņemot vērā…
apstākļus.
Apstākļus?
Rīnija smalkjūtīgi domā to, ka te pagājušā gadā nomira mans vīrs.
Ai, ak. Nu, jūtu līdzi jūsu bēdās.
Paldies.
Pirms astoņiem gadiem nomira mana sieva, esmu tajā klubiņā.
- Jūtu līdzi. - O, paldies.
Kā viņš nomira?
Izdarīja pašnāvību.
- Ko, te mājā? - Gandrīz tieši tur, kur stāvat.
Paga. Tā ir tā māja? Tas stāsts?
Jā, bija ziņās.
Viņi jūs apcietināja.
Jā.
Esat bīstama sieviete.
Ei, man arī bijušas nepatikšanas ar likumu.
Tad laikam arī tajā klubiņā esam abi.
Laikam gan.
Labi. Nu, Aša kungs,
- mums laikam jābrauc. - Jā, jā.
Ei, Samanta.
Kāpēc lai aģente, kura zina, ka esmu citā līgā,
man rādītu šo māju?
Nākamās liks daiktam sacelties.
Sacelties?
Tā, tas nav tā.
Nākamās mājas, kuras viņa rādīs, salīdzinoši šķitīs lielākas, grandiozākas.
- Nē, nē, nē. - Skaidrs.
Man patīk klientus izglītot par visu tirgu,
pirms viņi izlemj pirkt.
Vai jūs tā darāt?
Man grūti spriest.
Te man neviens neļaus pārdot viņu māju.
Ko? Kāpēc ne?
Pareizi. Notiesātā kriminālnoziedzniece.
Panācām vienošanos par sīkiem likumpārkāpumiem.
- Lieliski. Jums veicas. - Paldies.
- Atvainosiet brīdi? - Protams.
- Rīnij. - Jā?
Jā, varam brīdi aprunāties?
Tas ir 750S, vai ne?
- Jā. - Tā ir laba mašīna.
Tā tiešām ir.
Ei…
Man pēkšņi vajag nekustamo īpašumu aģentu.
Kā jums šodien ar laiku?
- Jā. - Ei, Rīnij.
Tev ir Bizbijas īpašuma piedāvājums?
- Jā, bet tā nav pieņemts. - Sarunāsi iekļūšanu pēc desmit minūtēm?
- Protams. - Lieliski.
- Gribēju viņu vest… - Viss sarunāts.
Jauki. Braucam ar manu mašīnu.
- Ei, Samanta… - Sama.
Labi, Sama.
Es prātoju, cik māju īsti esat pārdevusi?
Ieskaitot šo, nevienu.
Lieliski.
Esmu Džefs Prets no Prinstonas absolventu komitejas.
Veikšu ar jums pārrunas.
Skaidrs.
Pazīstu jūsu vecākus kopš jaunības.
- Viņiem labi klājas? - Jā.
- Jā.
Tā, Torij. Pastāstiet, kāpēc Prinstona.
Ja neskaita, ka te mācījās abi vecāki.
Ar to nepietiek?
Nu, pajautāšu citādi.
Ko jūs vēlaties šo četru gadu laikā pie mums iegūt?
Vai jūs strādājat fakultātē?
- Ko? Nē. - Es tā pieņēmu, jo teicāt "mums".
- Atvainojos. Izteiciens. - Skaidrs.
Nevajag satraukties.
Mēs te vienkārši sarunājamies.
Nu, vispirms, Džef,
domāju, mums jāatzīst, ka šī intervija ir formāla.
Es no abām pusēm esmu "mantojuma bērns". Mans tēvs vienmēr bijis sponsors.
Un viņš vienmēr bijis sponsors tādēļ,
un arī citi Efeju līgas skolu absolventi turpina atbalstīt savas alma mater tādēļ,
lai nodrošinātu, ka tur būs vieta viņu bērniem.
Jo, nu, būsim atklāti, ir citi vērtīgāki labdarības projekti.
Jūs kapitālisma vārdā esat izpostījuši planētu
un tagad nevis cenšaties kaut ko glābt,
pabarot izsalkušos vai izmitināt bezpajumtniekus,
bet dodat miljonus 300 gadus vecai iestādei,
ko caurvij sistēmisks rasisms, antisemītisms un seksisms,
lai nodrošinātu, ka vēl vienai paaudzei
privileģētu bagāto bērnu joprojām tiks lauvas tiesa
no planētas atlikušajiem resursiem,
kamēr nevēlamā ļaužu masa karo par atliekām.
Tāpēc pateicos, ka veltījāt laiku,
bet būsim atklāti.
Mēs abi zinām, ka mani uzņems,
jo esat izveidojuši šo sistēmu, lai tā to dara.
Es neko neveidoju.
Atvainojos.
Izteiciens.
Un vēl arī teniss.
- Ko? - Mani uzņems tenisa komandā.
Man laikam vajadzēja sākt ar to.
Nu to es saprotu!
- Cik daudz? - Divdesmit miljoni.
- Bet noteikti var kaulēties. - Es pirkšu.
Labi.
- Piedāvājat gala summu? - Jā, skaidrā.
Bet gribu noslēgt līdz pirmdienai.
- Pirmdienai? - Jā.
Līgumiem vajadzēs vismaz nedēļu.
Tad jums rūpīgi jāapskata…
Rīt te būs vesela komanda, kas novērtēs māju.
Tikmēr sūtiet dokumentus manam juristam.
Ei, apsveicu.
Pārdevāt pirmo māju.
Par ko jūs strādājat?
NOSAUCIET PIECUS NO SĀKOTNĒJIEM 13 ŠTATIEM
"Uz cik gadiem ievēlējam ASV senatorus?"
Uz sešiem.
Labi.
Nosauciet piecus no sākotnējiem 13 štatiem.
Kolonijas.
Ņujorka, Ņūdžersija,
Konektikuta, Masačūsetsa,
Rodailenda, Delavēra,
Ņūhempšīra,
Mērilenda, Virdžīnija,
Pensilvānija, Džordžija.
Tas ir 11.
Ko es aizmirsu?
- Kā tu to visu zini? - Daudz skatos Jeopardy!
Uzmini nu.
Ko?
Pilna atvilktne ar Cartier LOVE rokassprādzēm.
Es tev saku, katrai šīs pilsētas sievietei tādas ir desmit.
Nesaprotu. Nomirtu, ja uzvilktu to pašu kleitu,
bet visām vajag šo vienu lietu.
Tā ir kā prasība vai kas tāds.
Paķert tev pārīti? Neviens pēc tām neskums.
Tajā klubā negribu iestāties.
Labi? Tikai atrodi pildspalvu.
Tā ir darbistabā aiz galvenās guļamistabas.
Ziemeļ- un Dienvidkarolīna.
- Ko? - Pārējās divas kolonijas.
Labi. Nu tu vienkārši izrādies.
Galdā tās nav.
Bingo. Pilna atvilktne ar pildspalvām.
Tu tiešām domā, ka viņš ko tik vērtīgu turētu tādā miskastē.
Natalija saka: ik reizi paraksta līgumu
ar nenormāli dārgu pildspalvu un tad iemet atvilktnē.
Tas ir tāds kā rituāls.
Nu labi.
Atradu.
Tintes pildspalva Etoile de Montblanc Joailliere.
Pasaulē tādas ir tikai 15,
šis maztirāžas izlaidums pilnībā ir radīts no 18 karātu rozā zelta.
Izrotāta ar konjakkrāsas dimantiem.
Un spalva slīdot gludāk nekā čemodānu RIMOWA ritentiņi.
Tā ir ne tikai pildspalva,
bet iekārojams mākslas darbs, ko tālāk pārdod par 165 000 dolāru.
Es nezinu, kas ir sliktāk.
Tas, ka kāds maksā tik par pildspalvu
vai ka viņš iemet to piebāztā atvilktnē pie 30 citām tādām.
Jebkurā gadījumā tāds čalis pelnījis to zaudēt.
- Velns. - Ko?
Nokrita tas štrunts. Pagaidi. Pacelšu.
Dabūju.
Kūp? Kas notika?
Kūp?
Kas ir?
Sastiepu muguru.
Tiešām ellīgi sāp.
- Nevaru pakustēties. - Kā - nevari pakustēties?
- Nāc laukā. - Tiešām nevaru pakustēties.
Es guļu uz muguras.
Tu nerunā nopietni, Kūp.
Bļāviens, vai izklausās, ka jokoju?
Velns. Labi. Nāku iekšā.
Nē!
Mugura mani nomoka,
kopš pagājušajā gadā mani apstrādāja Kristiana mākslas zagļi.
Parasti palīdzēja pretsāpju līdzekļu un muskuļu atslābinātāju kokteilis,
pēc pāris dienām biju formā.
Bet man nebija pāris dienu.
Man bija mazāk nekā divas stundas, līdz atgriezīsies iemītnieki.
Un, domājot par izskaidrojumu, kāpēc guļu pie viņiem uz grīdas,
bija pilnīgi tumša bilde.
Labi. Velns. Mums jāiet.
Labi. Labi. Vienkārši palīdzi man piecelties.
- Labi. - Tikai…
Dirsā, nē.
- Piedod. Labi, labi. - Dirsā, dirsā. Nē.
Ak dievs, tu esi kā inerta masa.
- Nevaru izkustināt. Vari parāpot? - Nē, nevaru pat apvelties.
- Vājprāts. - Dod man dažas minūtes.
- Mums nav. - Nu tad ej.
- Es kaut ko izdomāšu. - Nepametīšu tevi.
Nu, es nevaru pakustēties.
- Mums būs kādam jāpiezvana. - Nē. Nē.
Tu nevari pakustēties!
- Dirsā! Dirsā. - Nu, Kūp.
- Mums kādam jāpiezvana. - Ko tu neteiksi.
Kam?
Labi. Kas par sviestu?
Vēlāk paskaidrošu. Vari palīdzēt piecelties?
Tu paskaidrosi, ko dari uz grīdas kaut kādā mājā
ar Nika mājkalpotāju?
Elenu.
Zinu, kā tevi sauc.
Jautājums… Kam pieder šī māja?
- Hemingiem. - Un kā viņus pazīstat?
Mēs nepazīstam.
"Mēs nepazīstam." "Mēs nepazīstam."
- "Mēs"? Nopietni? "Mēs"? - Varam, lūdzu, ātrāk?
- Mums jākustas. - Lai saprotu,
un atvainojos, ja esmu pārpratis situāciju,
mēs esam svešā īpašumā bez atļaujas?
- Tieši tā. - Un kāpēc lai mēs tā darītu?
Labi. Viņi kuru katru brīdi būs mājās.
Varam šo iztaujāšanu pabeigt vēlāk?
Iztaujāšanu?
Tas ir smieklīgi.
Asprātīga. Kas to būtu domājis?
Bārnij! Lūdzu!
Labi.
Tu ņem kreiso. Es ņemšu labo. Uz trīs.
- Viens, divi, trīs. - Divi.
- Kad būs mājās tava māsa? - Spēlēs vēl vismaz pāris stundu.
Labi. Tev ir zāles?
Jā. Augšā, zāļu skapītī.
Flexeril un Percocet. Lūdzu, atnes abus.
Jā.
Tātad tu nevis gāji atpakaļ strādāt Bailey Russell,
kur gadā tu bez bonusiem nopelnītu miljonus,
bet apzodz mājas ar Nika mājkalpotāju?
- Elenu. - Zinu, kā viņu sauc.
- Pieņemu, ka jūs abi esat… - Ko? Nē. Ko?
O, jā, jā. Jo tā…
tā būtu trakākā daļa šajā vājprātīgajā scenārijā.
Zinu, daudz jāsagremo.
Es neko negremoju.
Zini, kāpēc?
Tur nav nekādas loģikas, nolādēts.
Proti, ja šī būtu kaut kāda seksuāla dīvainība, tad labi.
Nu, ne labi, bet tad vismaz es spētu to aptvert.
Bet, ja tā nav, tad kas? Kas tas ir?
Vai tā ir kaut kāda izsmalcināta trīsdaļīga pusmūža krīze?
Zini, nepietika ar laulības šķiršanu. Darba zaudēšanu.
Nepietika ar arestēšanu par slepkavību…
Ak dievs.
Kūp, tu nogalināji Polu Levitu?
Nē. Par ko tu runā?
Es nezinu, par ko es runāju!
Mans labākais draugs man nupat pastāstīja, ka apzog priekšpilsētas mājas.
Proti, kā tu tās mantas tirgo? Tev ir kāds uzpircējs?
Nē. Zini… Nē.
Nestāsti man! Es negribu zināt.
Mirklīti.
Kūp.
Tie tipi, kuri tevi piesita…
uzbrauca man…
bija saistīti ar šo?
Velns, mani varēja nogalināt.
Šķita, atstājām to pagātnē.
Šķita, ka neesi sūda zaglis.
Kas par atvieglojumu.
Paldies.
- Ko? - O, neko. Es tikai…
Ļoti gribu dzirdēt stāstu, kā viens otru atradāt.
Tev manī kaut kas nepatīk?
Protams, ka man tevī kaut kas nepatīk.
- Man nepatīk tas viss! - Nebļauj uz mani!
Es nebļauju uz tevi! Bļauju tavā tuvumā!
Tu piepildi visu telpu ar savu sūda balsi!
Draugi! Pietiek! Nolādēts.
Velns, man jātiek prom.
Bārnij.
- Bārnij. - Ko?
Paldies, ka atbrauci man pakaļ.
Ej dirst, Kūp.
Liels ej dirst.
Dirsā!
Vispār gāja daudz labāk, nekā es gaidīju.
- Zinu. Nevari… - Un viņi… Jā.
Paldies.
Atvainojiet mirkli. Paldies.
- Šķiet, met mūs laukā. - Jā.
Tiešām izskatās, ka esam pēdējie.
Kas ir?
Tiešām nespēju atcerēties,
kad pēdējoreiz tā izbaudīju sarunu ar kādu.
Es šovakar esmu īpaši asprātīgs.
- Tiešām? Tāpēc? - O, jā. Mans labākais materiāls.
- Tālāk kļūs sliktāk? - Jā, lielā mērā.
Ak dievs.
Kad… Kad šķiras,
cilvēks, šķiet, tā koncentrējas uz laulības anulēšanu,
ka nedomā par sarežģījumiem, kas pēc tam seko.
Tāpēc, kad tie beidzot rodas, tie pamatīgi sagrauj.
Tad tev bijis sarežģīti?
Tā varētu teikt, jā.
Bet tu esi tikusi tam pāri?
Es pie tā strādāju.
Kā ar viņu? Vai esi tikusi pāri viņam?
Kam?
Esmu.
Pilnībā. Un vēl vairāk.
Tātad tevī ir pretrunas?
Nu, zini, es to redzu tā.
Ja mēs iepriekš zinātu, cik šķiršanās būs sarežģīta -
emocionāli, finansiāli, velns, loģistikas ziņā…
mēs, iespējams, padotos un paliktu savās draņķīgajās attiecībās.
Tad kur mēs būtu?
- Ne te. - Tieši tā.
Nu, ņemot vērā, ka esam te, es prātoju…
kas būs tālāk?
- Pagaidi, pagaidi. - Ko? Ko?
- Piedod. - Nē. Nekas. Viss kārtībā.
Tev viss labi?
Jā. Piedod. Vienkārši… Es pēkšņi sajutos slikti.
- Ak dievs. Tas nekas… Vai tas… - Proti…
Es kaut ko ne tā?
Apsolu, ka neuzmetu tevi.
- Labi. - Es ļoti to gribēju.
- Labi. - Vienkārši…
Klau, ei, nekas. Tas nekas.
Aizvedīšu tevi mājās.
Esmu mājās!
Tāpēc, ja kāds nav saģērbies vai kādā stūrī bučojas,
lūdzu, tūlīt pat veiciet atbilstošas darbības.
Sveiks, mīļum.
Sveika, mamma.
Kur ir Morgana? Šķita, šovakar būsiet kopā.
Nē, esmu viens.
- Sveika. - Viņi sastrīdējās.
Nē, tas nebija strīds.
Izklausījās pēc strīda.
Nu, draņķīgi.
Kurš var strīdēties ar šo sejiņu?
Domāju, esi nedaudz neobjektīva.
Nu, Morgana domā, ka esmu pakaļa.
Es viņu uzšķērdīšu.
Kā gāja randiņā?
Domāju likt punktu.
- Jā? Es arī. - Lieliski.
Vari mūžīgi dzīvot ar mani.
Rūpēties par mani, kad būšu veca un vārga.
Labi. Bet nemainīšu tavus autiņus.
Saprotams.
Mums varētu būt kaudze kaķu.
Būs lieliski.
Visvairāk vientulību apzinies brīdī,
kad vajag palīdzību tikt laukā no gultas.
Ar muguru jau bija labāk, proti, sāpēja pēc velna.
Un, lai cik ļoti visā gribēju vainot to, ka mani pagājušā gadā piesita,
neglītā patiesība bija tāda, ka man bija problēmas ar muguru,
man samazinājās urīnpūslis un būt pusmūžā bija stulbi.
Jaunais dzīvoklis ir skaists.
Apsveicu.
Paldies.
"Luksusa dzīvoklis debesīs".
Kā, lūdzu?
Tas no Džefersoniem…
Atceraties?
Bija tāds TV seriāls, kad biju…
Zināt? Vienalga. Tas ir…
Greisa par tevi uztraucas.
Nu, nav par ko uztraukties, tāpēc…
Ja tā būtu taisnība, mūsu te nebūtu.
Nu, katram var būt slikts gads.
Tavs biznesa modelis ir defektīvs.
Neesi pienācīgi izslēdzis risku. Pārāk esi atkarīgs no dažiem klientiem.
Vienam no tiem ir slikts gads, un tas pārāk ietekmē tavu peļņu.
Visu cieņu,
naudas līdzekļu pārvaldības māksla nozīmē izvēlēties klientus kā akcijas.
Ziniet, jāpieņem gudri lēmumi, balstoties uz datu virkni.
Piemēram, Niks Brandess, viens no maniem lielākajiem klientiem,
nupat parakstīja lielu TV līgumu.
Un kas notiks, ja viņš tevi pametīs? Vai ja viņu nobrauks smagais?
- Paka kungs… - Tu pārāk paļaujies uz citiem,
ka viņi pelnīs, nevis pelni pats.
Es pelnu savu naudu…
sniedzot vērtīgus un īpašus pakalpojumus.
Man ir sakari visos finanšu sektoros.
Tu nestrādā gana smagi, lai būtu pelnījis to, kas tev ir.
Saka vīrs, kurš savu biznesu mantoja no tēva.
Un man nav dēla, lai darītu tāpat.
- Domāju, varbūt Greisa… - Viņa to negrib.
Viņa grib…
lai to dari tu.
Tad jūs man piedāvājat darbu?
Es jums pat nepatīku.
Taisnība.
Nu labi. Es par to padomāšu.
Kūp, kā mugurai?
Gandrīz labi. Paldies.
Aizsūtīšu tevi pie sava čoma Kimo.
Viņš bija mans fizioterapeits pēc ceļa operācijas.
Viņam ir burvju rokas.
Nu, man nupat bija Toradol injekcija,
tā ka šobrīd lielāko daļu paveic tas.
- Jā, tas arī palīdz. - Tā ir.
Man pirms dažiem gadiem bija diska trūce. Atceraties?
Ak vai. Toreiz darīju visu iespējamo.
Akupunktūra, cilmes šūnu terapija, viss iedomājamais.
Man šķita, jāatvadās no golfa.
Kad mēs nerunājām par finansēm vai sportu,
vai sporta finansēm,
mēs daudz laika veltījām mūsu augošajam savainojumu sarakstam.
Bijām zināmā vecumā,
visi vairāk vai mazāk bijuši sportisti,
un sadūrāmies ar neizbēgamo ķermeņa sabrukumu,
runājot par to gan ar ģimenes ārstiem,
gan modernākajiem farmaceitiem, treneriem, gan līdz nāvei maļot paši.
Tas bija vēl viens klubs, kuram piederējām.
Ei, jūs esat ielūgti uz to ballīti Bizbijas īpašumā?
Jā.
Kas ir tas čalis?
Ouens Ašs.
Esot nopelnījis bagātību ar kravu pārvadājumiem.
Samaksāja par māju prasīto summu.
Divdesmit miljonus. Visu - skaidrā.
- Jēziņ. - Oho.
Kas notiks ar rajonu.
Jēziņ, un viņš rīko ballīti, lai viņu uzņem pilsētā?
Izklausās pēc jefiņa.
Es nezinu.
Tas ir kā Lieliskais Getsbijs vai kas. Varētu būt jautri.
Zini, kā tā grāmata beidzas, jā?
Nu, es dzirdēju, ka pārdošanas aģente bijusi Sama Levita.
Ak tā?
Malacīte.
"Malacīte"?
Viņa apgānīja vīra līķi un centās piešūt tev slepkavību.
Tiešām? Kurš to var atcerēties?
Nu, kad viņa pārdeva Bizbiju, viņa zināja, ko dara.
Viņa droši vien sadalīja, cik,
miljons dolāru komisiju ar pārdevēja aģentu?
Ak dievs. Mēģina uz mūžu ietupināt Kūpu, tagad pelna pusmiljonu.
Te tev ir Amerika.
Jā.
Man šķita, jūsu čalis to atkal mēģina padarīt diženu.
Ei, ei. Klubā - nekādas politikas.
Tagad ir tāds likums?
Esam līgas tiešā mantinieka iespaidīgā snieguma liecinieki.
Drīkstu teikt - kas gan ir Lebrons un Stefens?
Nomierinies, Grīnij.
- Lūdzu, nomierinies. - Jā, Maik. Beidz, vecīt.
Vērosim viņu darām to, ko Kings cītīgi dara vairāk nekā 20 gadus.
Neesmu redzējusi, ka veiktu Somboras metienu.
Labi. Tad ko teiksiet par spēli aizsardzībā kā manam čalim Kavai?
Tas ir tavs čalis?
Jā, mans. Abi esam Spurs leģendas,
- varam pierādīt. - Kopš kura laika skaties sportu?
Niks otro nedēļu ēterā. Paskatos.
Nu tad parēķināsim.
- Neaizmirsti uzlikt. - Nē, tu neskaties.
- Sezonu pārklājās. - Nē, neskatos.
Kaut kas nav labi?
Nekas. Tikai turpini to, ko dari.
Tur lejā nekas īsti nenotiek.
Labi.
O, Jēziņ.
Labi, tas nekas, Bārnij.
Ei, kas ir?
Runā ar mani!
Man kaut ko darīt citādi?
Vispār jā.
Gribu, lai neorganizē tikšanās ar savu tēvu, labi?
Redzu viņa pašapmierināto, augstprātīgo seju.
Grūti mīlēties ar viņa meitu.
Es tikai mēģināju palīdzēt.
Un, tā kā tu jautāji, nespied tā uz pautiem, labi?
Tur ļoti jūt pat mazumiņu.
Nolādēts.
Es atceros
Neuztraucies, neuztraucies
Kā gan es varētu aizmirst?
Tā bija pirmā reize
Pēdējā reize, kad mēs tikāmies
O, tagad es zinu iemeslu Kāpēc klusē tu
Tu, tu
Nē, tev mani nepiemānīt
Jo ievainojums redzams nav Bet sāpes arvien aug
Tās nav svešas tev un man
Jutu, ka īsti kaut kas nav, bet, kad viņš mēģināja, zini…
- Jā? - Tur ieiet.
Tad es sapratu.
Menopauze.
Jā.
Turi to somiņā!
Īpaši ja turpināsi saieties ar nejaušiem čaļiem mašīnās.
Es nesaprotu. Tu vienkārši nēsā līdzi lubrikantu?
Jā, jābūt gatavai.
Un ar manām zālēm ir…
Tur lejā ir sausāks nekā Nāves ielejā.
Lai cik ļoti gribētu dzirdēt vēl,
es tev rakstīju tāpēc, ka viens no Meifīldas mūzikas skolotājiem
uz atlikušo semestri dodas koncertturnejā,
un viņiem vajag aizvietotāju.
Es neesmu skolotāja.
Jā, tu esi profesionāla mūziķe, kas ir vēl labāk.
Nē, es nezinu.
Jo dienās, kad jūtos labi, ir…
Es īsti neesmu piemērota Meifīldai.
Un tas nav slikti. Jo fui.
Tu teici, ka gribi vairāk neatkarības.
Runāju kā psihoterapeite…
Bez darba.
- Pašas izvēle. - Tiešām?
Es īstenībā rakstu grāmatu.
Par ko tā ir?
Nē, nemēģini!
Mēs runājam par tevi un neatkarību, kam vajadzīga paļāvība.
Un paļāvība nāk no aktivizēšanās.
Tu lieliski turies. Tu dzer zāles.
Tava slimība ir kontrolēta, tu ej uz darbu.
Nedomā, ka esi gatava jaunam izaicinājumam?
Turklāt nekad nedabūsi savu dzīvokli, zinot, cik viņi te tev maksā.
Nu, man šķita, apprecēšu bagātnieku, kā dara visas pārējās.
Jā, tā ir daudz labāka doma.
Tikai izdari ko manā labā, nemini Kūpam par perimenopauzi.
Par to nav jākaunas.
Nē, es zinu.
Man tikai ir sajūta,
ka es kļūstu vecāka, bet viņš tikai…
kļūst arvien izskatīgāks un izskatīgāks.
Sveiks, Bārnij. Te Kūps. Atkal.
Šķita, varbūt sastapšu klubā, bet nepaveicās.
Piezvani man! Vajadzētu aprunāties.
Jā, izklausās lieliski.
Jā, tikai gribu pārliecināties,
ka jūs zināt - man nav pieredzes pedagoģijā.
O, esat dzirdējusi? Tas ir jauki.
Jā, spēlēju tur četrus vakarus nedēļā.
Jā, lieliski.
Jā, es būšu.
Labi. Atā.
Par ko tu runāji?
Par to, ka es būšu mūzikas skolotāja.
Pasniegsi ģitārstundas?
Nē. Meifīldas skolā līdz gada beigām meklē pagaidu skolotāju.
Meifīldā? Tu nekad neesi mācījusi.
Tieši to es teicu.
Bet Mela jau aizgāja pie direktores,
un acīmredzot viņa mani redzējusi uzstājamies The Tap, tāpēc…
Man būs pārrunas.
Oho, tas ir lieliski.
Jauki izskaties. Kur dosies? Uz randiņu?
Nē. Uz ballīti.
Pie kāda, kuru pazīstu?
Nē. Īstenībā arī es nepazīstu. Gribi nākt?
Drīkstu šādās drēbēs?
- Nē. - Tad ne.
- Esi droša? - Jā. Pilnīgi.
Viens no mums to nožēlos.
Nu, visticamāk, tu.
Nē, visticamāk, tu.
Nu nē, tas būsi tu.
- Lielākoties tu. Atā. - Atā!
Tas būsi tu.
Vienreizīga māja.
Nu, tik pārdomāti pretstati.
Apmetums, grīdas, iebūvētās detaļas, tas viss ir oriģinālais mūrējums.
Kā iet? Sveikas, sveikas.
Vai kāda redzējusi šāvakara saimnieku?
Nenormāli gribu satikt.
- Viņš būs neglīts plikpauris. - Esi viņu redzējusi?
Nē, bet noteikti kaut ko kompensē.
Jā, to, ka ir pārāk daudz naudas.
Mela, Prinstona devusi Torijai ziņu?
- Kuru katru dienu dos. - Nervi beigti.
Tev nav ne jausmas.
Džūlsa, un kas ar Čelsiju?
Čelsija jau izvēlējās Djūku.
Mēs ar Bredu to neizvēlētos,
bet viņiem ir lieliska tenisa komanda, un Čelsija to gribēja.
Tas ir labi.
- Paga, tas ir viņš? - Priecājos iepazīties. Baudiet!
- Ir daudz bāru. - Oho. Paldies.
- Sveiki. Kā klājas? - Tas ir viņš.
Tev bija taisnība, Sūza. Ļoti neglīts, ne?
Ja viņš ēstu gultā krekerus, es viņu laukā nemestu.
Manā gultā viņš ēstu ko citu.
O, jā, saprotu.
Deru, viņam ir ļoti mazs daikts.
Pilnīgi noteikti.
Dāmas! Laipni lūdzu. Laipni lūdzu, laipni lūdzu.
Ouens Ašs. Draugi mani sauc par Ašu. Paldies, ka atnācāt.
Jūsu māja ir satriecoša.
Paldies.
Tādai tai jābūt, lai kompensētu manu ļoti mazo daiktu.
Vai ne?
Ups.
Tas bija…
- Piedodiet. - Jā, tas bija… Nekas.
Labi, labi. Kā jūs sauc?
- Keta Reznika. - Keta, priecājos iepazīties.
Atvainojiet. Lūdzu, izbaudiet!
Ļoti gribu visas iepazīt.
Sama! Tu atbrauci.
Māja izskatās lieliski.
Kā tu to visu tik ātri paveici?
Kā es paveicu? Man ir komanda.
- Protams. - Nāc, dabūsim tev dzērienu.
Paldies, bet es tikai gribēju atbraukt un tevi apsveikt.
Es nepalikšu.
Ko? Kā tu to domā - nepaliksi? Protams, ka paliksi.
Esi te mana vienīgā draudzene.
Nevari mani ar viņiem atstāt. Nāc.
Šiem ļaudīm tu patiksi, bet man šovakar nav spēka
visiem tiem iznīcinošajiem ļauno meiču skatieniem.
Ā, tu viņām nepatīc.
Esmu nodedzinājusi pāris tiltus.
Nu, tici cilvēkam, kurš tiltu dedzināšanu padarījis par mākslas formu, -
upi var šķērsot arī citādi.
- Nāc, vienu dzērienu. - Nē. Jā, es iešu.
Esi droša?
Nē.
- Durvis. - Paldies.
- Ak dievs. Atvainojos. - Atvainojos.
Sveika.
Neuztraucies, es aizeju.
Es nebiju uztraucies.
Iedomājies manu atvieglojumu.
Neesi neko stāstījis par tikšanos ar manu tēvu.
Tas vīrs nespēj noslēpt savu vilšanos.
Tevī?
Tevī. Ka apprecēji mani.
Nē, vienkārši viņam tāda seja.
Vai viņš minēja ko konkrētu?
Kāpēc tu izdari tādu spiedienu?
Tāpat. Tāpat.
Bet arī…
pilnīgi nesaistīti jaunumi, es esmu stāvoklī.
Tu…
Esi droša, ka tas ir…
Tas ir mans, vai ne? Es…
Vai…
Vai ir sajūta, ka būs puika?
Dabū mani prom no tās zivs.
- Es nespēju. - Labi.
- Sveikas, meitenes. - Tu domā?
Drīkstu viņu uz mirkli aizņemties?
Atvainojiet. Jā, uz īsu brīdi.
- Lai veicas! - Sveiks.
Jautājums…
Kāpēc tu man nepastāstīji par to skolotājas darbu Meifīldā?
Tu neesi mūziķis.
Alijai neder tāds grafiks.
Kā tu to zini?
Viņai iet lieliski, ne?
Jā, un man gribētos, lai arī turpmāk iet lieliski.
Kūp, viņa nav bērns.
Viņa ir 40 gadus veca sieviete, kas grib ar savu dzīvi ko pasākt.
Viņa to sačakarēs.
Varbūt. Un varbūt tev jāļauj viņai.
Tev vajadzēja vispirms atnākt pie manis.
Beidz tēlot viņas tēti!
Vienkārši esi viņas brālis!
Paldies par šo galīgi nelūgto padomu.
Jēziņ.
Labi. Oho.
Nu, viņa izskatījās apburoša.
Visiem citiem, izņemot mani.
Pieņemu, ka Ouens Ašs.
- Lūdzu, Ašs. - Oho, priecājos iepazīties…
Endrū Kūpers. Kūps.
Kūps. Tava slava iet tev pa priekšu.
Oho. Nu, laikam tas ir mans krusts.
Krusts? Ei, tici man,
tieši izaicinošās pieredzes,
kuras apdraud un… pazemo,
galu galā padara dzīvi tā vērtu.
Citādi mēs nozāļotos, lai neko neatceramies,
līdz vairs nebūtu jēgas vilkt mūs, katatoniķus, laukā no gultas.
Tevi apcietināja par slepkavību.
Nu, cik daudzi cilvēki var to teikt?
- Vairums slepkavu. - Pareizi.
Vai te ir Ašas kundze, kurai man būtu jāpateicas?
Nē. Nē.
Šķīries?
Atraitnis.
Jēziņ. Jūtu līdzi.
- Nē. Paldies, paldies. - Ak dievs…
Pagājuši astoņi gadi, un man ik dienas viņas trūkst.
Bet es tev ko pateikšu, tā sieviete man iemācīja dzīvot.
Nu, ar ko tu pelni naudu?
Imports, eksports. Kravas pārvadājumu konsolidēšana.
Un tu? Pieņemu, ar kaut kādām finansēm.
Jā. Man ir mazs ģimenes uzņēmums.
Tas ir pienācīgi neskaidri.
Līdzīgi kā imports, eksports.
Ei, tukša glāze. Nevaram to pieļaut. Varam, lūdzu, dabūt divus viskijus? Labus.
Paldies, paldies.
Esmu redzējis to skatienu.
- Jā? Tev ir? - O, jā. Man ir.
- Jā, skarbi. - Vismaz kļūst vēl sliktāk.
Ir ko gaidīt.
Ļauj man brīdi pafanot. Man patika skatīties, kā tu spēlē.
- Tava forma… Klau… - Nē.
…katra līnija, katra kustība - tavi metieni bija sasodīti skaisti.
- Paldies, vecīt. Novērtēju. - Tā bija.
Un es iestājos tavā sporta klubā.
Tur ir lieliski. Man patīk atmosfēra. Labs piedāvājums.
Vērsi vaļā vēl?
Tikko noslēdzām līgumu par divu jaunu vietu finansējumu.
Divas jaunas vietas? Tev ir jādomā plašāk par to.
Klau, ja drīkstu teikt, tu tagad esi uz viļņa.
Iemīļots sportists. Esi TV.
Redzēju jauno rubriku "Brandess met". Velns, lieliski. Kļūsi zvaigzne.
Kas attiecas uz sporta klubu - pie velna bankas.
Negribi ņemties ar tiem sūda līgumiem. Es ieguldītu.
Tavā zīmolā. Līdz nākamajam gadam mēs varētu atvērt 40 Strong-Ass zāles.
Aiznākamajā dabūsi jau 250.
- Velns. - Jā.
- Ko, steidzos? - Nedaudz.
- Nekas. - Labi, labi.
Aizrāvos. Iededzos.
- Tev būs mani jāaptur. Klau. - Esmu ar mieru. Man patīk.
Es zinu, kā to darīt. Man ir līdzekļi.
Ja gribi klubus visā valstī, piezvani man.
Labprāt iesaistīšos.
Ei, vecīt, es vienmēr esmu atvērts jaunām biznesa iespējām.
Es zinu. Ej apskaties manas tualetes.
Man mājās ir 15 podi, visi ir tavi Luxos MT.
- Izbeidz. - Pilnīgi visi.
Ei, manas dvēseles radinieks.
Vispār īstajā laikā, jo daba sauc.
- Par jauniem Strong-Ass klubiem! - Daudziem. Vairāk nekā diviem.
- Nu, nu. Domā plaši! - Jā. Jā, jā.
Domāju plaši.
- Neesam iepazinušies. - Sveiks.
Bārnijs Čojs, Nika finanšu menedžeris.
Tāpat arī bariņa citu šejienes ļaužu ar augstu neto vērtību.
Ar prieku palīdzēšu, ja tev ko vajag.
Ei, lieliski. Te vienā vietā var dabūt visu. Man patīk.
Bārnijs, jā?
Jā, nu, ļauj aprast ar šejieni, un mums vajadzētu papusdienot.
Es meklēju jaunas iespējas.
- Esmu īstais. - Lieliski.
Dari tā Dari tā
Atpakaļ šūpojies
Dari to Dari tā
Dari tā, nu Mazā, dari tā
Tev sanāk Tev sanāk
Dari tā Labi tā
Tev sanāk Dari tā
Dari tā
Jā Tev ar viņu jādejo
No priekšas līdz aizmugurei
No vienas malas līdz otrai
Uz otru pusi Tagad šūpojies
Ātri bez elpas
Ei. Kur šovakar Lisa?
Zini, viņa uzņem pašiņus Milānā vai Parīzē, vai…
Vēl joprojām?
Jā. Izrādās, ka modes nedēļa īstenībā nemaz nav nedēļa.
Ei, mīļais, vai vari, lūdzu, atnest man vēl vienu kokteili?
Vai varbūt metam šovakar mieru.
Gordij, atnes man vēl vienu dzērienu.
Es neiesaistīšos.
Labi. Dabūšu pati.
Daiana, izbeidz.
- Labi. Nē. Nē! - Vedam tevi mājās.
Daiana…
Katrā suarejā pienāk brīdis,
kad saimniekam jānolemj, ka vakars ir beidzies…
vai arī ka tas tikai sākas.
Leciet visi iekšā!
Jā!
Ieslēdziet mūziku!
Kas te notiek?
Šķita, esam sastrīdējušies.
Neesam sastrīdējušies.
Bet, ja būtu sastrīdējušies, tu…
- Nē, Kūp. Nē, Kūp. - …tu zaudētu.
- Nē! Nē! - Jā.
- Kūp, tu… - Atā.
Tu no manis izvairies.
Daudz jāsagremo.
Jā.
Kāpēc nepieņēmi atpakaļ savu darbu Bailey?
Godīgi sakot, es īsti nezinu.
Es pieņēmu piedāvājumu
un esmu visai drošs, ka to teicu nopietni.
Bet, ejot laukā no tās ēkas, ar mani kaut kas notika.
Es nodomāju: ja es pieņemšu to piedāvājumu,
tad viss atgriezīsies vecajās sliedēs.
Es kļūšu tieši tāds, kāds biju.
Un tev nepatika tā, kā bija?
Man šķita, ka patika.
Izrādās, ka nepatika.
Nu, tas viss izklausās ļoti eksistenciāli.
Es nezinu, vai tas ir dziļi vai tu vienkārši gvelz sviestu,
bet abos gadījumos…
es gribu piedalīties.
Ko? Kāpēc?
Lai izjātu savu sievastēvu.
Labi.
Greisa gaida bērnu.
- Oho. - Jā.
Apsveicu.
Bārnija iesaistīšanās bija šausmīga ideja.
Bet tovakar, kad tur sēdējām slapjajās drēbēs,
priecīgi apreibuši no svešinieka smalkākās šmigas,
skatīdamies, kā draugi un kaimiņi ballējas kā Skota Ficdžeralda drudža murgos,
pirmo reizi ilgākā laika posmā nākotne izskatījās, nu, cerīga.
Varbūt tāpēc, ka pretsāpju zāles bija kopā ar alkoholu,
vai varbūt vistīrākās stulbības dēļ,
bet tobrīd es biju gana piedzēries, lai tam ticētu.
Tulkojusi Laura Hansone