Bassza meg!
- Biztos meghalt? - Nem volt pulzusa.
Ellenőrizd újra!
Semmi.
- Lélegzik? - Nem lélegzik.
- Meg sem nézted. - Fölösleges!
A halottak nem lélegeznek!
- Hívom a 911-et. - Mi? Nem. Várj, várj!
Figyelj! Egyez... Egyeztetnünk kell a sztorinkat.
Nincs sztori. Azonnal hívnunk kell a 911-et.
Barney-nak igaza van. Ez... Ez nem fest túl jól.
Ja. És minél tovább várunk, annál rosszabb.
- Önvédelem volt, fegyvert rántott. - Hárman egy ellen.
- Kurva fegyvere volt! - Ja, jó, tudom.
- Én... Nyugodj le, rendben? - Hogyhogy nyugodjak le?
A lényeg, hogy kurvára most azonnal hívnunk kell a 911-et.
Vagy inkább hívjunk ügyvédet?
- Kat Resnicket. - Ne, az...
- Igen! - Nem. Nem. Ez rossz ötlet.
- Kimosott gyilkosságból. - Nem én tettem.
Ezt sem mi csináltuk.
- De közünk van hozzá. - Faszomba! Én hívom a 911-et.
- Nem. Nem. - Mi a fasz?
Nem hagyom, hogy megint letartóztassanak!
Majdnem évekre börtönbe kerültem,
pedig ott sem voltam, amikor Paul meghalt!
Sajnálom, hogy ezt kell mondanom, de most mind jelen voltunk!
- Baleset volt. - Igen. Fegyveres baleset, Nick!
Sajnálom! De nem viszem el a balhét még egy halálesetért, amiről nem tehetek!
Most tök olyan vagy... Be... Bekattant.
Ő... Te... Ugye tudod, hogy bekattant?
Nem kattant be.
Mi?
Coop kezelte a pénzét. Ashe a te edzőtermedbe fektetett be.
Mind... Mindannyian boltoltunk vele.
- Hát aztán? - Szóval nem sima zsákolás.
- Ráadásul híresség vagy. - Na és aztán?
Mindent meg fognak tenni, hogy ne részesülj különleges bánásmódban.
Én? Miért én? Te voltál az, aki fejbe kólintotta azt a rohadékot.
- Te gyújtottad fel! - Hogy téged mentselek!
Csak azt mondom, hogy nézhet ki. Ennyit akartam.
Tudjátok, mit? Leszarom.
Mentem.
Bassza meg!
Döntést kell hoznunk.
És ha meghoztuk, akkor ragaszkodnunk kell hozzá. Coopnak igaza van.
Ha agresszív, ambiciózus ügyészt kapunk,
akkor nem fogja érdekelni az igazság, csak a győzelem számít majd neki.
Nick, a jelenléteddel ez a helyi történet országos hírré fog válni.
A média tutira be fogja kajálni.
Fuccs a tévés karrierednek. Nekem lőttek, és Coop...
Oké, értjük.
Mind sokat veszíthetünk.
Együtt ülünk ebben a szarban.
Ti vagytok a legjobb barátaim.
Bárhogy döntötök, én tartom magam hozzá.
De bármit is fogunk tenni...
azt együtt kell csinálnunk.
Oké.
És tudja valaki, hol lehet eltüntetni egy hullát?
A francba!
NINCS JEL
Coop, mi baj?
Csak eszembe jutott a lánya.
Ó, basszus! Ezt tök elfelejtettem.
Igen. Ma este Melnél van. Nem akart itt lenni, amíg az apja Sammel randizik.
Apa nélkül fog felébredni.
Ha ez jelent valamit, nem hiszem, hogy túl közel álltak volna egymáshoz.
Ja, ez elég szarul hangzott. Bocs!
Tényleg változtat ez bármin?
Nem kéne csak így itt hagynunk?
Részegen betépett, és elesett.
Nem tudom. Mind dulakodtunk vele.
Meg fogják találni a DNS-ünket a körme alatt, vagy valami.
Betehetnénk a kádba.
Nem hinném, hogy van olyan forgatókönyv, amiben nem gyilkosságnak tűnik.
És nem hagyom itt a hullát, hogy a lánya erre érjen haza.
Oké. Oké.
Akkor elvisszük Lewisboróba,
és bedobjuk a folyóba még napkelte előtt.
Basszus!
Ja, ez is elég szarul hangzott. Oké.
Akkor vigyük!
Nem segítenél?
Megfognád egy végtagját?
Most volt vazektómiám. Egy hétig nem emelhetek nehezet.
Most komoly?
Ó, elnézést, nem tudtam, hogy ma este holttestet kell cipelnünk.
Rendben, haver.
Azta! Háromra!
Aha.
- Jézusom! - Na jó! Mehet? Egy, két, há’!
Jó. Megvagyok.
Barney, menj a kocsidért! Hozd ide!
Nem, nem, nem. Tudod, milyen nedvszívó az a bőr?
Most szívatsz?
Bizonyíték, érted? Nem akarom, hogy a vére az autóban legyen.
Az enyém túl kicsi. Mégis mit csináljunk? Hívjunk egy kurva Ubert?
- Nem gondoltuk át eléggé. - Ne bassz!
Semmi gáz. Ashe Escalade-jét visszük.
- Sam, várj! - Ne gyere utánam, Coop!
Figyelj! Figyelj! Megmagyarázom. Nem az, aminek látszik.
Nem látszik semminek, mert nem láttam, hiszen soha nem voltam itt.
Hé! Várj, várj, várj!
- Várj! Ne! Szórakozol? - Kérlek, kérlek!
Nézd, tudom, hogy ez sok, oké?
Ashe meghalt?
Igen.
Úristen!
- És ti öltétek meg? - Nem, nem mi öltük meg.
Nem, nem mi... Nem szándékosan.
Ja jó, akkor semmi vész!
Oké. Hé! Ne csináld!
- Engedj el! - Csak egy perc! Kérlek!
El kell mondanom, mi történt.
Nem! Nem kell elmondanod, mi történt,
mert nem akarom tudni, mi történt,
mert ha elmondod, mi történt, akkor azzal engem...
bűnrészessé teszel. Vagy bűnpártolóvá, vagy mivé.
Úristen!
- Úristen! Gyanúsított leszek. - Nem.
Persze hogy az leszek,
mert ez... ez... a második férfi, akivel együtt voltam, és megölték...
- Paul öngyilkos lett. - Mármint...
Letartóztatnak, és megint végig kell majd mennem az egészen!
Kiborultál, ami teljesen érthető.
Mi van velem, hogy mindig ilyen zűrbe keverem magam?
Nem különbözöm ennyire mindenki mástól, ugye?
És miért vezet minden kapcsolatom büntetőjogi vádakhoz?
Mégis mit csinálok rosszul?
Pontosan ugyanezt kérdezem magamtól.
Igazad van.
Utánad is fognak nyomozni, és tényleg te csináltad.
- Nem csináltam semmit. - Láttam, hogy vitted a hullát.
Hát, én... Igen, vittem, de nyilván voltak enyhítő körülmények.
- Úristen! - Mondhatnék valamit?
Nem!
Oké, de.
Mit fogsz mondani, amitől jobb lesz a helyzet?
- Pontosan mit értünk „jobb” alatt? - Úristen!
Figyelj!
Hé! Figyelj!
Be volt állva, kokózott, ketaminozott,
és megpróbált lelőni.
- Jézusom! - Igen.
Kicsit elszabadultak a dolgok.
Mindegy, szóval megcsúszott, elesett, és beütötte a fejét.
Nem hívtatok mentőt?
Hát, kellett volna. Igen.
De a helyzetünk nyilván nem volt rózsás.
Nem, azt hiszem, nem.
Én azért jöttem ide, hogy szakítsak vele.
Hát...
Egy gonddal kevesebb.
Vizsgálatot fognak indítani ellenem.
Priuszom van.
Nem. Nem, te... te nem csináltál semmit.
Nem számít. Mindenki csakis erről fog beszélni.
Most tértem vissza a száműzetésből.
Most kezdtek megbízásaim lenni.
Ebből... Ebből irtó nagy gáz lesz.
Hát,
mi van, ha nem jut el odáig a dolog?
Nincs holttest, nincs gyilkosság gyanúja.
Csak egy simlis milliárdos,
aki elment, és nyomtalanul eltűnt a saját simlis dolgai miatt.
Mert mégis mi mehetne félre?
Nagyon remélem, hogy ezután már semmi.
Mi rossz emberek vagyunk, Coop?
Azt hiszem, hogy jó ember vagyok, de talán tévedek.
Talán a rossz emberek nem tudják magukról, hogy rosszak.
Élünk ebben a rossz városban, rossz dolgokat művelünk egymással,
és ez a büntetésünk.
A büntetésünk miért?
A rosszaságunkért.
Hova akartatok menni? A holttesttel.
Északra. A folyóhoz.
A folyó rossz ötlet.
Tudsz jobbat?
A Crosby-ház a Sutherlanden.
Teljes átépítés.
Maggie és Suzanne fogják csinálni.
A medence már ki van ásva. Jövő héten öntik a betont.
Eltemetitek ott, ők pedig lebetonozzák.
Kösz, Sam!
Szívesen.
Szóra sem érdemes.
- Oké. - Komolyan. Ne hozd szóba soha többet!
- Oké. Rendben. - Aha! Jézusom!
- Bírod? - Ja, bírom. Jó.
Bassza meg!
- Ó, a franc! - Mi az? Mi történt?
- A hátam. Jesszusom! - Ne már!
Azt hiszem, három hullát kell elvinnem.
Jézusmária!
Ó, a francba!
Bassza meg!
Ashe! Mi a fasz?
Úristen!
Mi? Mi... Hé, mit csinálsz?
Nesze, te rohadék!
Fogjátok!
A francba!
Fogd le!
A francba!
- Másszatok ki, baszki! Ki... Ki... - Segítség!
A francba!
- Hol van Barney? - Barney!
Barney!
Ó, bassza meg!
Francba!
- Ó, Barney! Basszus! - Jézusom! Jézusom!
Oké. Megvagy. Megvagy.
Ashe?
- Látjátok? - Nem hiszem, hogy sikerült kijutnia.
A francba! Nyomás!
Húzzunk a picsába!
Ja.
Szerintetek meg fogják találni?
Jó mély volt.
Talán ezzel itt tényleg vége.
Lehet, hogy igazad van.
Még ha meg is találják, semmi sem utal ránk.
Szétcsapta magát, és a tóba hajtott.
Tök egyértelmű.
Pontosan.
Leszámítva, hogy hátul ül.
Körülöttem nagyon ismerős arcok
Lestrapált helyek, lestrapált arcok
Korán keltek, kezdődnek a napi harcok
Minden céltalan, minden céltalan
Poharaikat könnyek töltik meg
Arcuk nem rezzen, arcuk nem rezzen
Lehajtom fejem El akarom fojtani a bánatom
Nincs holnapom, nincs holnapom
És ez valahogy vicces Valahogy szomorú is egyben
Az álmok, amikben meghalok A legszebbek, amiket csak láttam
Nehéz beszélni róla Nehéz rajtam a súlya
Mindenki csak körbe-körbe jár
Ez egy nagyon-nagyon őrült világ
Őrült világ
A gyerekek várják a napot Mikor boldogok
Boldog szülinapot
A sokk fura dolog.
Néha észrevehetetlen,
és mélyen beépül a mentális túlélési folyamatodba,
fel sem fogod, hogy benne vagy.
Máskor viszont úgy zuhan rád, mint egy kibaszott üllő.
Aznap este átléptünk egy határt, és ezt mind tudtuk.
Hogy megússzuk-e, vagy sem, az még a jövő zenéje volt.
Most már volt egy közös titkunk.
Jó nagy.
És eszembe jutott egy régi Ben Franklin-idézet.
„Hárman úgy tudnak titkot tartani...
ha kettő halott közülük.”
És ez valahogy vicces Valahogy szomorú is egyben
Az álmok, amikben meghalok A legszebbek, amiket csak láttam
Nehéz beszélni róla Nehéz rajtam a súlya
Mindenki csak körbe-körbe jár
Ez egy nagyon-nagyon őrült világ
Őrült világ
2 HÉTTEL KÉSŐBB
Higgyétek el, valaki megölte!
Mármint ki tűnik el csak így?
Vagy ki akart szakadni az egészből egy kicsit.
Veletek sosem volt, hogy kedvetek lett volna haza sem menni vagy egy hétig?
Nem volt házas.
Jogos.
Nem tudom elhinni, hogy itt ülünk, és már megint egy gyilkosság a téma.
Paul öngyilkos lett, az nem ugyanaz.
Kizárt, hogy Ashe öngyilkos lett volna.
Nem is tudjuk, hogy meghalt-e egyáltalán.
Van egy tizenéves lánya. Nem hagyná csak úgy magára.
Hacsak nem került bajba.
Én bírtam a pasit, meg minden, de elég simlis fazon volt.
Hallottam, hogy valami fegyverkereskedő.
Ezt én is hallottam.
Van itt még valaki, akit meglátogatott az FBI?
- Igen. - Engem.
- Igen. - Azt a nőt kaptad?
Isles ügynök.
- Én igen. - Igen, én is.
Nagyon idegesítő volt.
Gretchen majdnem bemosott neki.
Szerintem egész jó nő volt.
- Egyetértek. - Ugye?
Nem, de komolyan, Ashe-nek valószínűleg sok veszélyes emberrel volt dolga.
Ti ott voltatok nála Hamptonsban, amikor az FBI razziázott nála, ugye?
Aha. Elég durva volt.
Nem úgy tűnt, mintha nagyon zavarta volna.
Te mit gondolsz, Barney? Van ötleted?
Ha valakinek ennyi pénze van, és el akar tűnni, akkor el tud.
Vagy pedig ez a karma.
Nem lehetsz ilyen gazdag és jóképű egyben anélkül, hogy egy ponton ne fizetnél érte.
Bármi is történt, az egyszer ki fog derülni.
Mindig ki szokott.
Kezd itt túl meleg lenni.
Francba!
Mi baja van?
Hé, nem úgy volt, hogy Ashe befektet az edzőtermeibe?
Feldobta az ötletet, de nem tudom, mennyire gondolta komolyan.
Hát, ha visszajön még valaha, akkor tutira óriási bulit tart majd.
- Az biztos. - Ugye?
Totál eszelős volt.
Emlékeztek a hegedűre?
Nem sírtam.
Ez baj?
Nem, nem az.
Nincs előírva, milyen érzések lennének most helyesek.
Bonyolult volt a kapcsolatod apáddal.
Bonyolult ez a helyzet.
Kis... Kis időbe fog telni, míg ezt feldolgozod, érted?
Mármint nyilván szerettem, de legtöbbször gyűlöltem.
Hát,
sok tinédzser utálja a szüleit.
Beszélj az enyémekkel!
Ez más.
Nem emlékszem, mikor esett le először,
de már egy ideje tudtam, hogy rossz ember volt.
Rossz dolgokat tett.
Talán. Talán.
De, tudod, ez nem egyenlő azzal, hogy nem szeretheted, vagy nem hiányozhat.
Senki nem mondta ki, hogy meghalt.
- Hát, nem... nem tudják biztosan. - Én igen.
Ha valamiért menekülni akart volna, akkor elvisz engem is.
De utáltam volna érte!
Figyelj, tudom, jóval idősebb vagyok, de én is nemrég vesztettem el az apámat,
és ez az első dolog, ami minden reggel eszembe jut.
Igazából már ébredéskor is erre gondolok.
Ez a gyász.
De ez egyben megnyugvás is, mert így még mindig velem van.
Még mindig bennem van.
És pont ez a helyzet a szülőkkel, tudod?
Ha már nincsenek, akkor is veled maradnak.
Azt hiszem, mennem kell.
Igen. Oké.
Biztos megvan mindened?
- Igen. - Oké.
Köszönöm, hogy ilyen sokáig maradhattam.
Persze. Örültünk, hogy itt voltál.
Úgy értem, a körülményekhez képest. És bármikor szívesen látunk.
Hívj, ha bármire szükséged van!
- Kösz. - Útlevél?
- Jegy? Mobil? Minden megvan? - Igen.
Jó. És csináltam ebédet, mert tudod, milyen a repülős kaja.
A kézipoggyászodban van.
- Rendben. Szia! Jó utat! - Kösz, Mel!
Én szóltam, hogy túl fogja tolni.
Tök rendes. Hagyd már békén!
Hiányozni fogsz.
Te is.
Megleszel?
Többet éltem a nagynénémmel, mint az apámmal.
Jóban vagyok vele.
- Nem erre gondoltam. - Tudom.
Szegényke!
- Kösz, hogy itt lehetett. - Persze.
Szerinted visszajön harmadévre?
A nagynénje azt mondja, hogy ő benne van.
És te, fiam? Te hogy vagy?
Jól.
Szerinted mi történt az apjával?
Kisfiam, fogalmam sincs.
Úgy tűnik, rengeteg ellensége volt.
Ki tudja?
Talán még előkerül.
Gondolod?
Nem, drágám. Nem.
ELADÓ INGATLAN
Mész valahova?
Van ennek valami köze Ashe-hez?
Őszintén szólva, az már csak hab volt a tortán.
Kinéztél már valami helyet?
Addig még nem jutottam el.
Először látnom kell, mennyit kaphatok az öngyilkosos házért.
Azt mondják, hogy ez negyedével csökkenti az értékét.
Biztos vagy benne?
Igen, vannak rá statisztikák, amik...
Nem, nem, nem. Úgy értem, biztos el akarsz menni?
Manapság semmiben sem vagyok biztos.
Hallottad már azt a mondást, hogy: „Csak a farkát láttuk az elefántnak”?
Az olyan, mint a jéghegy csúcsa?
Nem. Biztosan elrontom, de valami olyasmi,
hogy ha az elefánt farkát látod, az azt jelenti, hogy már majdnem elment.
És ki az elefánt ebben a hasonlatban?
A sok szar, amin az elmúlt több mint egy évben átmentél.
Olyan érzés, mintha épp akkor mennél el, amikor kezdene minden jobb lenni.
Talán ez a legkevésbé cinikus duma, amit valaha hallottam tőled.
Azta! Hova jutottam! Nem is tudom. Ez... Itt van az otthonod.
Itt vannak a barátaid, tudod?
Tényleg? És neked igen?
Vagy bármelyikünknek?
Úgy értem, baromi gyorsan leírtak.
És nemcsak engem, hanem a gyerekeimet is.
Van valami ebben a városban, amitől úgy érzed,
csak egy szar nap választ el attól, hogy kukába dobjanak.
Az akváriumi életnél csak az rosszabb, ha kidobnak belőle.
Tényleg azt hiszed, hogy máshol jobb lesz?
Azt hiszem, hogy én lennék jobb máshol.
Valahol, ahol a belépés díja nem olyan magas,
hogy eladod a lelked már a küszöbön.
Tényleg így érzel? Hogy eladtad a lelkedet?
Leakciózva.
Te nem?
Én talán párszor zálogba adtam.
Hát, előbb lássuk, mennyit kapok a házért!
Ha már itt tartunk, talán megtaláltam, amit kértél.
- Ó, meg... megtaláltad Alit? - Igen.
Az elmúlt hónapban csak két egyhálószobás lakást adtak ki.
Átküldenéd az olcsóbbikat?
Persze.
Köszönöm!
Szívesen!
Mennem kell.
Akkor szia!
Hé!
Mindig van egy másik elefánt.
Nekem mondod?
Ashe halála tragikus baleset volt.
De így ki tudtam keveredni a csapdából, amibe kerültem.
Hatszázmillió vissza Ashe számlájára.
A maradék 400 millió akkor, amikor Jack kihozza az Excelsiorból.
Ha Samnek igaza volt, hogy eladtam a lelkemet,
arra gondoltam, hogy egymilliárdért legalább egy részét visszavásárolhatom.
- Rendben? Itt van bent. - Köszönöm szépen!
- Szia! - Szia! Hogy vagy?
- De örülök, hogy látlak! - Semmit sem változtál.
- Úristen! Te sem. - Hú!
Istenien nézel ki!
Köszönöm! És köszi, hogy szakítottál rám időt, és találkozhatunk.
- Tudom... Tudom, milyen elfoglalt vagy, és... - Nem, a régi barátokra mindig van időm.
Ráadásul olyan jó látni, hogy ilyen lelkes vagy, hogy újra írsz!
Az egyetemen olyan tehetségesen írtál!
Köszönöm!
Elolvastam a fejezeteidet...
Ez az első vázlat, jelenleg az átalakításán dolgozom, és most befogom.
Nagyon jól megírt.
Intuitív, okos és unalmas.
Na, ne szépítsd a dolgot!
Csak hiányzik belőle... a létezés értelme, érted?
Azt hittem, a menopauzáról szóló könyvek mennek most legjobban.
Azok mentek.
Most már nem.
Jaj, basszus!
Lehetek veled őszinte?
Ez... Mi, ez nem volt őszinte?
Tudom, min mentél keresztül tavaly, amikor letartóztatták Coopot.
Mármint a félelem, az árulás, az egész mögött húzódó nemi szerepek...
Igen, az... az tényleg nehéz volt.
És ezt a könyvet kell megírnod.
Mi?
Aha.
Nem, de...
Ez a családom, az életem.
Ezt nem tehetem.
Valódi bűnügy, szex, gyilkosság a kertvárosban.
- Igazából nem gyilkosság volt. - Egy rahedlit el tudnék adni.
Ne haragudj!
Ezt nem tudom megtenni.
Megértem.
Talán nem elég erős hozzá a gyomrod.
A legtöbb embernek nem az.
De te jól írsz, Mel.
Ha meggondolnád magad, tudod, hol találsz.
Figyelj, haver, a zsaruk keresik Ashe-t! Az FBI és az Interpol is erre szaglászik.
Most biztos, hogy nem fogok a gym könyveléséhez nyúlni.
A könyvelésedet senki sem nézi.
Nézd, nem tudod, ki mit néz!
Oké, de akárhogy is,
a számok nem elég nagyok ahhoz, hogy feltűnjenek.
Ahhoz elég nagyok voltak, hogy nálam akard elrejteni.
Ahogy mondtam, rossz döntés volt.
A cégem nem a magánbankod, Barney.
Jó, várj... várj egy kicsit...
Barney egy centet sem vett ki a gymből.
És most sem fogtok.
Addig nem, amíg ez az egész el nem múlik.
Tudjátok, mit? Megyek, lezuhanyozom.
Hé, vacsorázni indultunk.
Te nem akarsz jönni?
Nem, menjetek csak nélkülem!
Biztos nem, haver?
Jól van?
Eléggé ki van akadva.
- És te? - Csak azt csinálom, amit mindig.
Golyóvá gyúrom minden aggodalmamat, letolom mélyen a belembe,
és igyekszem úgy tenni, mintha ott sem lenne.
- Ugyanezt csinálom. - Ez a legjobb.
- Csak így lehet. - Sziasztok! Hogy ment?
Dolgozunk rajta.
Szuper.
Sokkal jobban érzem magam.
Nézd, amíg elő nem kerül Ashe, addig túl kockázatos mozgatni azt a pénzt!
Mi van a baseballkártyával?
Már bármelyik nap.
Te hoztad rám ezt a szart.
Nem adnád kölcsön, és ha visszajön, azt megtartod?
Igen, én is gondoltam erre, de ilyen nagy összeget
észrevesz a feleségem, és akkor magyarázatot fog kérni.
Sosem hazudtál a nejednek?
Nagyon rosszul hazudok.
Hát te?
Nagyon jól hazudok.
Mi van? Ne csináld, egy hajóban evezünk!
Egyáltalán nem.
Hű, biztos jó lehet nektek.
Egyszerűen csak...
Ha nem fértek a pénzetekhez, benyúltok a másik zsebetekbe,
kivesztek egy másik rakás pénzt, amíg vártok rá.
Mi van... Nincsenek zsebek.
Kibaszott fehér emberek!
Tudom, durva, mi?
Ó, te még fehérebb vagy nála, pedig az nem kis dolog.
Hé, Coop!
Mi van Ashe-nek azzal a pénzével, ami nem került be az alapba?
Még rendelkezel fölötte, ugye?
Kivehetnénk pár százezer dollárt, és átstrukturálhatnánk hitellé.
Nem.
Hogy érted, h...
Úristen! Mondd, hogy nem!
De igen.
Csak úgy visszaküldtél 600 millió dollárt?
Hatszázmillió dollár? És végig nálad volt?
- Igazából kicsit több, mint egymilliárd. - Most viccelsz?
- Másé volt. - Ahogy minden.
- Rohadt tolvajok vagyunk! - Hé! Lehetne halkabban?
Mi a faszt műveltetek Nickkel?
- Mi? - Micsoda... Hogy érted?
Úgy járkál, mintha eszét vette volna a bánat,
mintha nem tudná, mit kezdjen magával.
Ó, nagyon jóban volt Ashe-sel.
Azt hiszem, még gyászol.
Igazad van.
Rosszul hazudsz.
Bajban vagyok, Coop.
Nézd, Elena, megszerezzük neked a pénzed, ígérem!
Csak egy kis időbe fog telni.
Elfogyott az időm.
Most szívatsz?
Éppen...
egyáltalán nem erre jártam.
Ugyan már, csak hiányoztál!
Majdnem éjfél van.
Ja, és tudtam, hogy ébren leszel.
Hogy találtál meg?
Testvérek közötti telepátiával.
Előbb telefonálnod kellett volna.
Ja, csak nem veszed fel a hívásaimat.
Pontosan.
Jól vagy?
Aha...
Nem, nem igazán.
Szabadnapos a szobalány. Bla-bla-bla.
Kérsz egy teát vagy valamit?
Persze.
Ó, nincs is itthon.
Szép lakás.
Tényleg? Még mindig próbálom összerakni.
Az apa tévéje?
Anyának nem kellett.
Szeretnél beszélni róla?
Nem különösebben, nem.
Valahányszor úgy érzem, hogy megtaláltam önmagam,
megfordulok, és rájövök, hogy még soha nem voltam ilyen elveszett.
Olyan, mintha egy álomban lennék, és nem tudnék felébredni.
Hát, talán most rajtad a sor, hogy szembenézz a furcsasággal.
Mi?
Tudod.
Fordulj, és nézz szembe a furcsasággal Változások
Ez a szövege? Komolyan?
Nem is tudtam.
Mindenesetre már nagyon régóta borzasztó hagyományos életet élsz,
és nem lehet végigcsinálni anélkül, hogy szembe ne néznénk a furcsával.
Úgy derül ki igazán, kik vagyunk valójában.
És azt hiszem, most te jössz.
Tudom, hogy nem vagy rossz ember, de ez még nem jelenti, hogy ne lehetnél jobb.
Bárcsak itt lenne apa!
Andy!
Nem lenne gond, ha ma éjszaka itt aludnék?
Nem, megyek, és...
keresek neked egy takarót.
Köszönöm!
Vagy egy nagyon nagy kabátot.
Apák napja a klubban.
Csodálatos, és őszintén, egy kicsit lehangoló is volt,
milyen gyorsan fel tudta dolgozni ez a város a botrányokat és a tragédiákat.
Egy férfi, akit mindannyian ismertünk, eltűnt, és nagy valószínűséggel meghalt,
ami szörnyű, borzalmas és felfoghatatlan volt.
És mi ott ettünk, ittunk, és büszkén villogtunk a cuccainkkal,
mintha az életünk egy show lenne, aminek folytatódnia kell, történjék bármi.
Coop, szia!
- Hogy vagy? - Jól, jól.
- Hazajöttek a gyerekeid apák napjára? - Igen, Mike itt van.
Lynn és Val nem tudtak jönni Los Angelesből, szóval...
- Jól vagy? - Igen.
Igen.
Minden oké?
Ja, beszélhetnénk egy percet?
- Persze. - Jó.
Michter’st, legyen szíves!
- Macallan 25-öt, csak... - Máris.
- Én... - Mi a helyzet?
Nem tudom, hogy egyáltalán szólnom kéne-e...
Akkor talán nem kéne.
Viszonyom volt.
Vagy egyszerűen csak vágj bele!
Nézd, nagyon-nagyon diszkrétek voltunk!
Igen, tudom. Diane Miller, igaz?
Bassza meg! Bassza meg!
Honnan tudtad?
Úristen! Mindenki tudja?
- Nem, haver, nem, csak én. - Nem...
Lehet valakinek titka ebben a rohadt városban?
Mióta laksz itt?
Túl régen. Én csak...
Nem tudom, mit tegyek, Coop.
Ez az egész Diane-nel teljesen kicsúszott a kezemből.
Tanácsot kérsz tőlem?
Igen, haver, kérlek!
Ne kúrogasd a barátod feleségét! Kimondom egyszerűen.
Szeretjük egymást.
Szerelmes vagy Diane Millerbe?
- Igen. - Nem.
Amit szeretsz, az az, hogy új nőt kefélsz.
Valakit, aki szintén úgy gondolja, hogy izgalmas új pasival kefélni.
Érted? Tényleg izgalmas, és...
és kockázatos, és szexi, és rosszaság, de ez nem szerelem.
Nézd, Lisával már régóta boldogtalanok vagyunk...
Ja, mert Lisa kurvára elviselhetetlen.
Hé! Jézusom!
Akkor válj el tőle, de ne rontsd el ezzel együtt a barátod házasságát is!
Tudod, azt hittem, talán egy kicsit megértőbb leszel.
Miért? Mert én vagyok a pasi, aki új nőket kefélhet?
Ugyan már! Tudod, mit csinálok, amikor nem új nőkkel kefélek,
ami egyébként szinte mindennap így van? Egyedül ülök a kanapén,
és egy letűnt kor filmjeit nézem.
Sajnálom magam, és az az érzésem, hogy ha másnap eltűnnék,
akkor pár napba telne, mielőtt bárki is észrevenné.
Jézusom, Coop!
Nézd, ebben a helyzetben neked és Diane-nek nincs hepiend.
- Érted? - Nem.
Kefélhettek, amíg le nem buktok,
tönkretéve mindkettőtök életét.
Vagy felnőhetsz, betudhatod átmeneti elmezavarnak,
és átgondolhatod, hogy érdemes-e megmenteni a házasságodat.
De most mondtad, hogy elviselhetetlen.
Igen, de nem az én nejem.
Te kérdeztél.
Én.
Óvatosan!
Mi újság, haver?
Aggódom Nick miatt.
Azok az FBI-ügynökök tényleg a fejébe másztak.
Mindenkivel beszéltek. Nem csak minket pécéztek ki.
Ezt mondd neki!
Beszélnél vele, kérlek? Egy pillanat, és jövök.
Mostanában tényleg nem én vagyok a kedvence.
Beszélj vele!
A barátod.
Hé! Miért vagy ilyen mogorova?
Apa!
Csá, Nick!
Csá! Kérsz egy italt?
Hagytál egy kicsit?
Oké, jól vagyok.
Nem úgy hallom.
Mit akarsz, mit mondjak, Barney?
- Megöltük. - Először is, ezt ne!
Aznap éjjel óta nem tudok aludni.
Melletted vagyok, oké? Coop is.
Úristen!
Túl leszünk rajta, de akkor nem, ha berúgsz,
és valami őrültséget csinálsz.
Ha ezt csinálod, mindannyiunknak vége.
- Kizárt, hogy ezt megússzuk. - Nem az, ha higgadtak maradunk.
Az egész ház tele van a DNS-ünkkel!
- Senki sem nézi a házat. - Textilszálak, hajak...
- Nekünk nincs hajunk. - Baszd meg! Most jópofizol?
Neked kellett volna megvédened!
Ami aznap este történt, kicsit túlmutatott a munkaköri leírásomon.
Barney, én a másik dologról beszélek!
Bassza meg!
- Nick... - Biztos totál hülyének nézel...
Hányszor kell még bocsánatot kérnem, hm?
A szavamat adom, hogy soha többé nem csinálok ilyet.
Nem, és tudom, hogy nem fogsz.
- Jó. - Mert ki vagy rúgva.
Na, most gondolom azt, hogy totál hülye vagy.
Mindannyian tudják.
- Mi? Ki? - Mindenki.
Mindenki tud az ittas vezetésről.
- Ők? - Igen.
Ugyan már! Szard le őket!
Ez van ezzel a hellyel.
A hírek gyorsan terjednek, de hidd el egy szakértőnek:
jövő héten valaki megdugja a bébiszitterét,
vagy lefekszik egy edzővel, vagy valami hülyeség miatt elvonóra megy,
és ez a kis gikszer jótékony homályba veszik.
Azt hiszem, hibát követtem el.
Az tuti, kislányom.
Nem, én az egyetemre gondoltam.
Vagy úgy!
Olyan érzésem volt, mintha minden felgyorsult volna,
mintha minden olyan gyorsan tört volna rám,
hogy nem volt időm átgondolni a dolgokat.
És most megszívtam.
Nem, nem szívtad.
Felébredtél, és elgondolkodtál a jövődön.
Sokkal jobb, ha most csinálod, amíg fiatal vagy.
Sokkal zűrösebb a helyzet, ahogy öregszünk, érted?
Egyetemre akarsz menni? Akkor majd mész.
Lehet, hogy nem jövőre, lehet, hogy nem a Princetonra,
de el fogsz jutni oda, ahová szeretnél.
És ha nem ezt akarod, hanem valami mást?
Majd azt is megoldjuk.
Gőzöm sincs, hogy baszódott el ennyire minden.
Nekem mondod?
- Mi a fasz? Hé! - Hagyj békén!
Oké. Mi a fasz? Hé, fiúk!
Komolyan, fiúk!
Hé, hé, hé, hé, hé! Ne már!
Jézusom! Jesszus!
Hé, mi a fasz?
Istenem!
Komoly?
A klubnak volt egy háromoldalas listája az illemszabályokról,
de kétlem, hogy bármelyik pont foglalkozott volna ilyen esettel.
Mégis szinte biztos volt,
hogy figyelmeztető levelet kapunk, amihez súlyos pénzbírság is társul majd.
Segítenél?
Nem, baszd meg, Coop!
Megint szép kis zűr, amit te hoztál ránk.
Pia?
Naná.
Gyere!
Mi volt ez Nickkel?
Nem tudom.
Részeg volt, mondtam, hogy álljon le,
mielőtt lejáratja magát, ami nyilván nem a terv szerint alakult.
Ez volt a harmadik.
Harmadik mi?
Ez volt a harmadik hazugságod.
Miről beszélsz? Milyen hazugságokról?
Nem bízom benned, Barney.
Gyereket várok, és már nem tudom, ki a férjem.
- Grace, fogalmam sincs, mire gondolsz... - Elég!
Nem akarok negyediket hallani.
Oké.
Oké, nézd...
Fektessük le a gyerekeket, aztán megbeszéljük, rendben?
Nem.
- Nem? - Te nem jössz haza velünk.
Micsoda?
Összepakolok neked egy táskát, és kiteszem az ajtó elé.
Miről beszélsz?
Mégis hova menjek?
Konkrétan bárhova máshova.
Grace!
- Grace, kérlek! Grace! - Ujjak!
Grace, igazad van, jó?
Beszéljük meg, jó?
Az utolsó, amit most szeretnék, az az, hogy veled beszéljek.
Mi a helyzet, Elena?
Mi a fenét csinálsz?
Nem tűnsz boldognak, hogy látsz.
Egyedül kellett volna jönnöd.
Miért?
Akarsz tőlem valamit?
Az ördögbe!
Fiúk, gyertek!
Erre, gyerünk!
Mi a faszt csinálsz?
Nézzétek ezt a sok szart! Nem ebben egyeztünk meg.
Ezt nézzétek!
Ezt nem fogod tudni eladni.
Könnyű lekövetni. Ne legyél hülye!
Van jobb ötleted?
Oké.
Ez... Ezek sokkal többet érnek, mint amennyivel tartozom.
- Aha, igen, többet. - Ja.
Félix, a gyűrűt hagyd ott!
Oké, szedd össze az órákat!
Rendben.
Köszönöm!
Valódinak kellett tűnnie, nem igaz?
Rajtakaptad a betörőt, és bumm!
Szegény Elena!
Valószínűleg megemeli a fizetésedet.
Oké, menjünk!
Megvannak az órák?
Igen, megvan minden.
Mi a fene volt ez Nick és Barney között?
Nick kicsit túl sokat ivott.
Barney megpróbálta leállítani, de nem jól sült el.
Kemény volt.
- Aha. Az. - Hiányzik a nagyapa.
Nekem is, fiam.
Az első apák napja nélküle, sajnálom.
Talán idén ki kellett volna hagynunk a klubot.
Tudjátok, mit? Még nem késő.
- Azta! Azta! - Gyerünk!
Csá, papa!
Csá!
Mi jár a fejedben?
Gondolkodtál már azon, hogy tényleg szükségünk van-e mindezekre?
- A házakra, az autókra, a ruhákra... - Hova akarsz kilyukadni?
Szerinted... Szerinted vissza tudjuk egyáltalán fogni magunkat?
Kis ház, kis adósság, kevesebb cucc.
Nem emlékszel a Bank Street-i lakásunkra?
A csótányokra igen.
Oké, igen.
Nem volt éppen palota, de...
Huszonöt évesek voltunk, lottónyertesnek éreztem magam.
Én nem ilyen dolgok között nőttem fel, ahogy te sem.
A szüleim egyetemi tanárnak szántak, az ég szerelmére!
Ambiciózus voltál, hát aztán?
Hajtottál az álmodért, és ezt imádom benned.
Annyira zseniális vagy!
Nekem soha nem a ház, az ékszerek, az autó vagy a klub volt a lényeg.
Hanem te.
Szerinted ez tett tönkre minket?
Szerinted tönkrementünk?
Ugyan már! Tudod, mire gondolok.
Bármit odaadtam volna, hogy a családunk egyben maradjon.
Na jó.
Ha azt mondod, hogy kevesebbre futja, el kell adnunk a házat,
máshova kell költöznünk, benne leszek, de csak egy feltétellel.
Mi az?
Kezdj el igazat mondani!
Miről?
Pontosan.
Ezt muszáj elintéznem.
Elnézést!
Ezt megúsztam.
Nem a legjobb időzítés.
Nem, azt hiszem, nem az.
Hallott valamit Ashe-ről?
Semmit.
Maga szerint visszajön?
Azt hiszem, mi tudjuk, hogy nem.
Mi ez?
Egy pendrive a magáról készült videóval.
Tartotta a szavát, tessék!
Oké.
Kösz!
A visszaküldött pénz...
Senki nem kérte rá.
Gondoltam, mivel Ashe pénze, majd intézi maga.
Nem mind Ashe pénze.
Nem? Akkor kié?
Ezt majd máskor megbeszéljük.
A lényeg az, hogy visszautalom a számlájára.
Nekem nem kell.
És akkor sem akartam volna, ha nem csinálja azt a mutatványt a furgonnal.
- Milyen furgonnal? - Kérem!
Komolyan itt áll, és azt állítja, hogy nem maga volt?
A „Milyen furgonnal?” nem árulkodó?
Akár hisz nekem, akár nem, az nem változtat semmin.
De érdemes megfontolnia a másik lehetőséget is.
Tényleg? Mi az?
Mi? Cricket Birch?
- Baromság. - Miért? Mert megdugta?
Nőjön fel, Coop!
Tudja, van egy olyan verziója ennek,
ahol kiderülhet rólam, hogy én vagyok az egyetlen barátja.
Ez az a verzió?
Hamarosan kiderül, hm?
Tudja, egy kis tipp:
néha segít, ha kereken kimondja, amiről beszél.
Bármennyire is megszokjuk őket,
végül számot kell adnunk az összes kimondott hazugságunkról.
Azokról, amikben élünk...
És...
Azokról, amiket a túlélésért mondunk...
Azokról, amiket a házastársunknak mondunk...
Azokról, amiket magunknak mondunk...
De néha, a sok hazugság között, az igazságnak mégis sikerül előtűnnie.
A bowlingozás egyszerű öröme a családommal apák napján.
A gyerekeim nevetése.
Az az egyre ritkábbá váló érzés, hogy pontosan ott vagyok, ahová tartozom.
A gondolat, hogy talán el tudnék menekülni a hazugságok elől,
és találhatnék egy egyszerűbb, őszintébb életmódot.
Akárcsak az apám.
A talaj még mindig remegett a lábam alatt,
de apám tisztaságának és céltudatosságának kis részét
mintha otthagyták volna nekem.
És mindenek dacára újra reménykedni kezdtem.
De egy okosabb ember megvizsgálta volna a saját hazugságokból szőtt hálóját,
és felfogta volna, hogy csak idő kérdése,
mielőtt valaki elkezd meghúzni egy szálat...
MONDOM, HOGY MEGY EZ...
A feliratot fordította: Binder Natália