Mládeži, nerad vás v nejlepším opouštím,
ale mám rande ve Filadelfii.
Ach jo.
Auto přijede za tři minuty.
Co máma?
Znáte Beverly. Pád z verandy a dělá, jako by ji štípl komár.
Je to tvrďačka.
Jen počkám, až ji pustí z nemocnice, a pak mě vystřídá teta Pam.
Stihneš to zpátky do Vánoc?
Pokusím se.
Co pro jistotu udělat rychlé Vánoce hned teď?
- Pořád máme tři minuty, ne? - Vlastně už jen jednu.
Kurva, Danny, jsem tvůj tajnej Santa!
Vytáhněte cukroví. Zazpívejte koledu.
Hned!
Vánoční zvon, zima a shon. Už je tu zas sváteční čas.
Zrovna tuhle? Tak rychlou a vysokou?
…lidem dobrým.
Bim, bam, bim, bam…
Je to jen na pár dní.
- Vážně nemám letět taky? - Ne.
Ale chci být tady.
To mi věř.
Už ho nesu.
Je to perníčkovský sexy kalendář.
Na jedné má místo nohavic polevu.
Mám tě ráda.
Zvonům bije srdce duchem Vánoc.
Máš tady auto.
Bim, bam, bim, bam, zpívají nám.
Koledy zpěv, na výsostech.
Je to děsně stresující.
Bim, bam, bim, bam.
- Ty krávo! - Bacha na nás, Pentatonix!
Jsme machři!
ČTYŘI ROČNÍ OBDOBÍ
ZIMA
V téhle katedrále proběhl Tridentský koncil
během protestantské reformace.
Chcete se dozvědět víc?
Odpovídat nemusíte. Je to na vás vidět.
Mami?
Teď nemůžu! Jsem s kamarády.
Neplač.
Přijdu. Přijdu!
Nevadí, když odejdu dřív?
Máma má vánoční strom nakřivo.
Má strach, že spadne na vnouče. Musím si od bratrance půjčit motorovku.
Italský Claude má motorovku.
Fajn.
Tak jo.
Slibuju, že se pak ozvu, jo?
Užijte si prohlídku. Mám vás rád. Čau.
Chceš jít dovnitř a studovat všechny cedule?
Víš co? Ani ne.
Už jsme tady navštívili tři kostely
a prošli kolem pěti živých betlémů.
Ne, hele, další. Šesti.
Ty jo, Josef je vazba.
Co dneska pustit pobožnosti z hlavy
a jít na romantickou večeři?
Mám hlad jako vlk.
Tak fajn, jo, super. Takže stůl pro tři.
Omlouvám se.
Chcete romantickou večeři.
- Ne, Anne, můžeme jít spolu. - Ne. Víte co?
Včera jsem si slíbila, že ode dneška budu nová žena.
Takže pěkně popořadě, nová chůze.
Tak jo.
Panečku.
Neříkala „nová chůze“?
Nádhera, Claudio!
Zachránils nás.
Počkej, mami. To je Danny.
- Čau! - Ahoj.
Jak je Beverly?
Jsem jako rybička, zlato.
Má zlomenou pánev a musí na operaci.
Asi se tady budu muset zdržet.
Měl bych přijet. Mám hned?
Ne, všechno je pod kontrolou.
Ale doktor říkal, že budeme muset zvážit
větší rozsah domácí péče.
Ne abys mě poslal do nějakýho domova.
Tam lidi znásilňujou. Říkali to ve zprávách.
Ale ne, mluvím o tetě Pam.
Pam sem jede.
- Až dorazí, vymyslíme plán. - Už jsem tady.
Teto Pam?
Promiň, že jdu pozdě.
Nasedla jsem do špatného autobusu do Delawaru.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak se máš, zlatíčko?
- Dobře. Co ty? - Počkat, to je Claude?
- Ahoj, broučku. - Ahoj.
Pane jo. Scvrkla se jako svetr v sušičce.
Ta se o tvoji mámu starat nemůže.
- Hned tam letím. - Ne. Zvládnu to sám.
Miluju tě. Zítra si zavoláme, jo?
Hezká paruka.
Připomíná mi to tady Olive Garden v Secaucusu.
Myslíš, že se tady můžu zout?
Tam jsem to totiž viděl nejednou.
Je tu hezky. Jsem ráda, že jsme sem šli.
Já taky.
- Vím, že jsem poslední dobou otrava. - Ale ne.
Ale včera jsem se trochu posunul.
Povídej.
Celý rok jsem se snažil předstírat, že jsem v pohodě.
Ale změnu k lepšímu přinese jen přiznání, jak na tom člověk je.
Jako když jsem doktorce přestala lhát o počtu drinků během týdne.
Nula až dva to fakt nejsou.
Jasně. A já jsem teď na nejhlubším dně.
Připadám si jako loser, co letos selhal úplně ve všem.
- Jak to myslíš? V čem jsi selhal? - Ve všem.
V uctění Nickovy památky. Díkůvzdání. Neběžel jsem maratón.
Hele, snažil ses. A Nicka jsi uctil.
Přes ten web jsi po něm pojmenoval hvězdu.
To bylo hezké. Neměla jsem to označit za podfuk.
A až dokoupím inkoust, vytisknu i ten certifikát, jo?
Dobře.
Tak co si dáme? Co tě láká?
Ani nevím.
Co si prostě dopřát hezký večer?
Vždyť jo. Jen jsem řekl „ani nevím“.
Ani jsem to nedočetl k secondis.
Ale vážně jsi selhal úplně ve všem?
Zlato, nemusíš se vždycky propadnout až na dno.
To ne, ale ani se tomu nedá vyhýbat věčně.
Já měla taky těžký rok.
Ale neupínám se na to. Jdu pořád dál.
Páni. Jsi tak silná a super.
- Gratuluju. - Ale no tak.
Jde mi jen o to, že…
Smím vám zahrát skladbu?
Ano, prosím.
- Jak to vypadá ve Filadelfii? - Mami, já nevím.
Nechce mě tam.
Chce o všem rozhodovat sám. Jsme zase tam, kde jsme byli.
Jestli chceš jet, tak jeď.
Řekl mi, ať nejezdím. Co mám dělat?
Nikdo ti nebude říkat, co máš dělat.
Ty jsi Claude.
Ahoj! Jsi v Itálii?
Jsem.
Máš práci?
Ne, jen zdobím byt na Ginovy první Vánoce.
Ale zatím jsem neměla moc času.
Místo punčochy má podkolenku z mého kostýmu Britney Spears.
Je ještě mimino.
Do pěti si tvoje průsery pamatovat nebude.
Hele, zlato, pamatuješ si
tu kachničku, co jsem mu dala, když jsme byli u moře?
Jo, občas si s ní hraje ve vaně.
Nevšimla sis někdy, že má zespodu napsané telefonní číslo?
Jo, všimla.
Moment. Někde tady bude.
Ale jestli ji nenajdu, co bys řekla na tohle?
Jo, vypadá na snaživého milence.
Našla jsem ji.
Posílám ti fotku.
Jo.
Tak co, zavoláš Marku Brettovi?
Díky, Ginny.
Haló.
Ahoj, Marku?
Tady Anne.
Poznali jsme se a… spali jsme spolu na Jersey Shore.
Tam jsem spal tak s 30 lidmi, takže…
Opravdu?
Ne, nespal. To byl vtip. Vtipkuju.
To se povedlo.
Ahoj, Anne. Jak se vede?
Dobře.
Zrovna jsem v Itálii.
Nekecej.
Jo, a jen jsem…
Nevím. Vzpomněla jsem si na tebe.
Počkej, Anne, asi bych ti měl říct, že mám teď přítelkyni.
To se máš.
Kvůli tomu nevolám.
To znělo divně.
Jen ti volám, abych ti řekla, že jsem se přestěhovala do Itálie.
- Vážně? - Jo.
Obvolávám známé, aby to věděli.
Tak proto volám.
Gratuluju.
Jo. A taky s někým chodím.
Jmenuje se Gianpiero a je to mi amore.
Takže proto volám.
Kdybys byl někdy v Itálii…
S Tori jsme zrovna probírali, kam v létě vyrazit.
Super. Fajn.
Budu tady. Navštivte mě.
Možná jo. Nemůžu se dočkat.
Měli moc dobrý chleba.
Jo. Líbilo se mi, že byl teplý.
Jo.
Co se tady děje?
Co říkala?
- „Mara“ co? - „Maratona“?
Možná námořní přehlídka. To zní super.
Půjč mi telefon.
Pane jo, Jacku. Zítra se tady běží maratón.
Měl bys běžet.
Cože? To ne.
Je to znamení. Musíš.
Už jsem měsíc netrénoval. Nemám tady žádné sportovní oblečení.
A zrovna jsem spořádal tak 60 mušlí.
Takhle letošek spravíš.
Cestou domů se budeš cítit skvěle.
Budeš nový člověk.
Jdeme do toho.
Vypadám pitomě.
Ne, vypadáš jako Ital.
Všichni tady jsou Italové. Vypadají normálně.
Tak promiň.
Claudeovo běžecké oblečení na tobě vypadá jinak.
Podle mě ti to sekne. Jsi jako Jody Watley na Grammy.
Děkuju, Anne.
Je čas jít na start.
Vážně se mi do toho nechce.
Ani jsem v téhle výšce netrénoval.
Však ty to zvládneš, kámo. Zvládneš to. Věřím ti.
Nakonec budeš moc rád.
MARK HLASOVÁ ZPRÁVA
Ahoj, Anne.
Rád jsem tě dnes slyšel.
Zrovna piju sklenku vína, respektive pintu Guinnesse,
a sleduju box.
Opravdu ne Přístav naděje.
Každopádně doufám, že si to v Itálii užíváš.
Kdyžtak mi pošli fotku. Rád bych tě viděl v novém městě.
Buongiorno!
Hele, můžeš mě vyfotit,
abych vypadala, že se bavím a vedu super život?
- Dobře. - Nesuď mě. Je to pro Marka Bretta.
Tak to jo. Dobře.
Fofrem.
Tak úsměv.
- Moment. - Dobře.
Hele, stojíš trochu divně.
Jako by ti padala ven děloha.
Zkus to hopsání k foťáku jako z tiktoku.
- Běž kousek dál. - Dobře.
- Super. - Sem?
Jo, teď poskakuj.
Jo.
A úsměv.
Směj se.
- A je to. - Ukaž.
Kde je?
- Do toho, Jacku! - Do toho!
JE TAM KRÁSNĚ! VYPADÁŠ SKVĚLE. POŠLI DALŠÍ!
Bravo!
Jo, Jacku!
Vedeš si skvěle!
Jsem udýchaný, ale asi to zvládnu.
Jsem na 13. míli. Už jsem v půlce.
Zlato, to jsou kilometry. Máš před sebou tak 20 mil.
Ne.
Kurva, to ne.
Zvládneš to!
Ale ne.
- Máš na to. - Kurva. Bože.
Jo! Dokážeš to. Jsi můj Superman!
Děkuju.
- Vyfotíte mě? - Jasně.
Můžu se s vámi vyfotit?
Děkuju. Můžu…
Mohla bych? Děkuju.
Díky. Jsem moula. Děkuju.
Tak jo.
ŽIJEŠ SI OHROMNĚ, ANNE!
Ahoj.
Ahoj. Nezahlédlas Jacka?
Ne.
Ale abych se přiznala, fotila jsem se.
Fajn.
Měl tady být už tak před půlhodinou.
Sakra.
Drž to.
Promiňte.
Proboha.
Jacku, jsi v pořádku?
Nezvládnu to, Kate. Tělo mi asi vypovídá službu.
Ale no tak, už jsi skoro v cíli.
- Zbývají sotva tři míle. - To je fuk. Končím.
Ne, je mi líto. Když to vzdáš, budeš toho navěky litovat.
Jako tvoje žena ti to nedovolím.
Ne, musím, jasný?
Chceš mě vidět v cíli? Budeš mě tam muset odvízt pohřebákem.
Tak pojď. Poběžím s tebou.
To ses zbláznila.
Jestli mi chceš říkat, jaká jsem kráva, budeš muset běžet.
Tak pojď.
Pohyb, dělej.
Jo.
Jo. Dokážeš to.
Dáme to!
Tak jo.
Sakra.
Danny.
Vím, že jsem říkal, ať nejezdíš, ale jsem rád, že jsi tady.
Ahoj.
Jak je na tom?
V pořádku, ale musíme si promluvit.
Jo, chápu.
Vím, že tohle jsme neplánovali, ale…
máma nás potřebuje.
Takže…
Může za námi do Itálie?
Cože, vážně?
Jo.
- Ty ji vezmeš do Itálie? - Jasně, tam jsme teď doma.
Těší se?
No…
To je Claude? Řekni mu, že nikam nepojedu.
Dělám na tom.
Jsem jako z I Love Lucy?
Hotová Lucy.
Nechcete koupit víno?
Dobře.
- Ahoj. - Ahoj, Anne.
Hele, vím, že jsem to sám podněcoval, ale asi už to zašlo příliš daleko.
Co?
Musíme si přestat psát.
- Vždyť se jen bavíme. - To jo, jenom…
Hele, já…
Po dovolené jsem doufal, že zavoláš,
a když se to nestalo,
pustil jsem tě z hlavy.
Nesnažím se to házet jen na tebe,
přiznávám, že jsem flirtoval taky, ale když jsi mi poslala tu fotku
svého rozkroku,
přišlo mi to za hranou.
Cože?
A považoval bych za chybu, kdybych nic neřekl,
než to zajde dál.
To je můj rozkrok.
A nevím, prostě…
Haló? Jsi tam?
Jo, jsem. Hele, jde o hrozné nedorozumění.
Uvítal bych tu fotku v září?
Jo, určitě.
Ale asi bychom to měli utnout,
než to zajde někam dál, jak kvůli Tori, tak i Gianpierovi.
Jo.
Jo, plně souhlasím.
Ale vážně to vypadá, že se tam máš báječně, Anne,
a moc ti to přeju.
Sbohem.
Jo.
Eduardo, je potřeba motorový výtah.
Ano, já vím, jak je ten dům starý.
Internet tvrdí, že když mě odvezeš do Itálie,
je to obchod s lidmi.
To teda.
Už nemůžeš žít sama.
Já se k ní nastěhuju.
- Tak vidíš. - Ne.
Mami, musíš do Itálie. Jinak to prostě nejde.
- Danny… - Tak jo.
Eduardo, jestli to nezvládneš,
najdu si schopnějšího řemeslníka. Ciao!
Eduardo říká, že výtah nebude možný,
protože dům je 400 let starý a může se zřítit.
- Nevadí, koupíme jiný dům. - Co?
Jeden problém.
Já nikam nepojedu.
Neznám tam kadeřnice.
Kde bych měla banku?
Bev, představ si to. V Itálii nemají Wawa.
Tak to v Itálii nemají ani Beverly.
- Nedivím se ti. - Mami, nech toho umírání.
- Hele, tohle asi není… - Claude, řeším to.
Dobře.
Půjdu na vzduch.
Otevři oči.
Vidíš mě. A ty, přestaň ji hecovat.
Co jsem provedla?
No tak, zvládneš to.
No tak, můžeme zastavit?
Ne, Jacku, potřebuješ to.
Ale nepotřebuju. Potřebuješ to ty.
Řešíš si svoje kraviny.
To vůbec ne. Pomáhám ti vyrovnat se s tvými pocity.
O to jsem se snažil, když jsem je sdílel se svojí ženou.
A tys pak požádala houslistu, aby je přehlušil.
Jak máme komunikovat?
Nevím. Prostě se bavit.
Jít do kina a nacpat se popcornem.
To ale není manželství.
Proč se tak bojíš hlubin, Kate? Co tam na tebe číhá?
- Vůbec nic. - Něco jo.
Nebyla bys posedlá snahou mě napravit, kdyby něco nesžíralo i tebe.
Tak co je to?
To já… Kdo ví? Třeba jsem smutná, že se blíží konec dovolené.
Tak poběž.
Jo, dobře, pokračuj.
Jo, ty pokračuj taky.
Třeba jsem smutná, že naše dcera vyrostla
a odešla z domu a já nemám smysl života.
Jo, a dál?
A už nechci pokračovat. Nejsem jako ty. Rozpatlávání mě nebaví.
Co? To není rozpatlávání, ale svěřování.
Je to svěřování a rozpatlávání.
A když s tím začneš, musím se snažit ze všech sil,
ať nás to oba neutopí.
To přece nemusíš!
Kdybych se totiž taky vyzpovídala ze všech depresivních pocitů,
půjdeme ke dnu.
Když nebudu bóje, skončíme na dně oceánu.
Já můžu být bóje taky. Jen mi dej šanci.
Fajn, když poběžíš dál.
No tak, ven s tím.
No tak jo.
Štve mě spousta věcí, jasný?
Jsem na vrcholu kariéry, pro kterou jsem celý život dřela,
a stejně je to nic moc.
A můj nejlepší kamarád se odstěhoval.
A náš další kamarád umřel.
A mimochodem, svět je teď děsně temnej.
Ze zpráv se mi svírá žaludek.
A svírá se mi i jinak, protože se mi tělo začíná celý sypat.
A mám strach, že my dva budeme čím dál divnější
a budeme se od sebe pořád vzdalovat, až se z nás stanou cizinci.
A na Halloween k nám přestanou chodit děti,
protože se nás budou bát.
A občas se opravdu bojím smrti.
A jindy si říkám: „Byla by fajn.“
Jasně, věčnej spánek. Ať už je tady.
- Kate. - Co?
Hele.
Uběhli jsme maratón.
Páni!
- Čau. - Ahoj. Pane jo.
Uložila jsem Gina a zahlédla fotky na iCloudu.
Musíš si to tam báječně užívat.
Ginny, ty fotky jsou lži.
Dnešek byl naprd a skončil tím, že jsem Markovi poslala fotku rozkroku.
Jo, tu jsem viděla. Myslela jsem, že je to v Evropě normál.
Ne. Jen starý prádlo s vytahanou gumou.
Zníš trochu smutně.
Dřív jsem věděla, kdo jsem.
Ve dvaceti jsem jako divoška řádila v East Village a…
Pak jsem měla Lilu, byla jsem máma a…
Teď se jenom plácám.
Já takovou Anne letos neviděla.
Moje Anne mi doslova zachránila život.
Byla schopná a sebevědomá a…
Byla moje rodina, i když nemusela.
Na těch fotkách nejsou lži, Anne.
Jsi na nich ty.
Koho zajímá pitomej Mark Brett?
Můžeš tak žít i pro sebe.
Pořád jsi divoška.
Mami.
Moc tě prosím.
Pojeď do Itálie.
Zlato,
ve Filadelfii žiju celý život.
Ale my teď žijeme tam.
A Claude
se o mě po celou dobu manželství hezky staral.
Podporoval všechny moje pitomé nápady.
Miluje mě, i když si to občas nezasloužím.
Pamatuješ, jaký jsem byl před ním?
To teda. Byls pěknej hajzlík.
Přesně tak.
On mě zachránil.
Broučku, prosím tě, nezlob se.
Itálie je to jediné, co po mně kdy chtěl.
Je tam tak šťastný.
Prosím tě.
Mami, prosím tě.
Zlato, já do Evropy nepatřím.
Ale vím o pečovatelském ústavu
pět minut od Pam.
Můžu jít tam.
Cože? To ne.
Bydlí tam moje kamarádka Gayle.
Prý je tam hezky. Mají dobré koláče.
Zapomnělas na zprávy?
Možná to ve zprávách nebylo.
Možná to byla Kriminálka nebo tak něco.
Já to zvládnu, broučku, neboj se o mě.
Tak jo, uděláme to takhle.
Beverly, zůstaneš doma, ale nastěhuješ se do přízemí.
- My s Dannym do patra. - Co?
Přestěhujeme se sem a budeme pečovat o tvoji matku.
- Ne. - Já jsem Claude a ty uděláš, co ti říkám.
Zní to dobře?
Ty jo, uběhli jsme maratón.
- No… - Promiň, jestli jsem zněla moc ponuře.
Ale už je mi líp. Cítím se líp.
Špína mi nevadí. Sem s tím vším.
Když jsi říkala, že se nebojíš smrti…
Ale bojím, jo.
Zvlášť že s autem spadnu do vody.
To mě děsí.
Máme stejné obavy.
Auto pod vodou?
Instagram mi pořád cpe reklamy na takové kladívko.
Že se od sebe budeme vzdalovat, až budeme starší a divnější.
Sólování bylo katastrofa.
Musíme pořád mířit směrem k sobě, že jo?
Jinak se totiž zblázníme.
Miluju tě.
Já tebe taky.
- Veselé Vánoce! - Veselé Vánoce!
Co děláte?
Danny vyrobil úžasné koktejly, ale sestra ho Beverly sebrala.
Jo, potvora mi šlohla koňak.
Zítra letíme domů, Beverly. Propašujeme ti rumové kuličky.
- Děkuju, přesně to potřebuje. - Přesně tak.
Vlastně bych vám všem asi měla něco říct.
Já zítra domů nepoletím.
Zůstanu tady.
Pane jo, Anne! Vážně?
Na jak dlouho?
Nevím. Danny a Claude
mi nabídli, že můžu nějaký čas hlídat dům, a změnu prostředí teď potřebuju.
Je tohle Anne 2.0?
Ne, tohle asi je… klasická Anne.
- Paráda. - Jo.
Žij po svým.
Klasickou Anne máme rádi.
Ach jo.
Dobře doleťte.
- Jo. - Dobře.
Tak jo, Annie. Hodně štěstí.
Zásobuj nás vzrušujícími novinkami.
Jasně, určitě toho bude spousta.
To je perfektní.
Bydlím hned naproti a přišlo mi pár vašich balíků.
Jeden jsem otevřel, než jsem si všiml jména, a zkusil jsem si vaše kalhoty.
A padly mi.
Pardon, asi jsem špatně zadala adresu.
Neumím normálně fungovat.
Pardon. Já jsem Anne.
Těší mě. Já jsem Gianpiero.
- Chcete jít ke mně a… - Jo.
Jo? Vezmete si je.
Slušely vám? Klidně si je nechte, jestli…
Vám asi budou slušet víc.
Buďte upřímná. Předvedu vám je a řeknete mi svůj názor.
Uděláme módní přehlídku.
Překlad titulků: Ondřej Kavka