‫טוב, ילדים, הלוואי שיכולתי להישאר,‬
‫אבל יש לי דייט לוהט בפילדלפיה.‬ ‫-אוי, דני!‬
‫ההסעה תגיע בעוד שלוש דקות.‬
‫מה שלום אימך?‬
‫אתם מכירים את בוורלי.‬ ‫נפלה מהמרפסת ולא מתרגשת.‬
‫היא קשוחה.‬
‫כן, אני צריך להיות שם עד שהיא תשתחרר,‬
‫ואז דודה פאם תחליף אותי.‬
‫אבל אתה חושב שתחזור לפני חג המולד?‬
‫אני אשתדל.‬
‫למקרה שלא, אולי נחגוג עכשיו חג מולד זריז.‬
‫נשארו לנו עוד שלוש דקות, נכון?‬ ‫-עכשיו כבר ירדנו לדקה.‬
‫לעזאזל, דני, אני הסנטה הסודי שלך.‬
‫תוציאו את עוגיות חג המולד.‬ ‫תתחילו לשיר את המזמור.‬
‫קדימה!‬
‫"האזינו לפעמונים, פעמוני כסף מתוקים‬ ‫כמו אומרים, 'הניחו לדאגות…'"‬
‫זה השיר שבחרת? הוא כל כך מהיר וגבוה.‬
‫"…הענווים והנועזים‬
‫'"דינג, דונג, דינג, דונג"‬
‫זה רק לכמה ימים.‬
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה שאבוא?‬ ‫-בטוח.‬
‫אבל אני רוצה להיות כאן.‬
‫אני מבטיח.‬
‫בסדר, הבאתי.‬
‫זה לוח שנה של איש זנגביל סקסי.‬
‫ויש תמונה שבה הוא לובש‬ ‫מכנסי זיגוג חושפניים.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫"חג מולד שמח…"‬
‫ההסעה שלך כאן.‬
‫"דינג, דונג, דינג, דונג, זהו שירם‬
‫"בצלצול עליז מזמרים כולם"‬
‫השיר הזה מלחיץ בטירוף.‬
‫"דינג, דונג, דינג, דונג"‬
‫לא ייאמן!‬ ‫-זהירות, פנטטוניקס!‬
‫חבר'ה!‬
‫- ארבע העונות -‬
‫- חורף -‬
‫טוב, אז בקתדרלה הזאת התכנסה ועידת טרנטו‬
‫בתקופת הרפורמציה הפרוטסטנטית.‬
‫רוצים לשמוע עוד על זה?‬
‫אין צורך לענות.‬ ‫הפרצופים שלכם מסגירים אתכם.‬
‫אימא?‬
‫אני לא יכול לבוא עכשיו! אני עם החברים שלי.‬
‫אל תבכי.‬
‫אני אבוא!‬
‫תכעסו אם אפרוש מהסיור מוקדם?‬
‫עץ חג המולד של אימא שלי נוטה הצידה.‬
‫היא חוששת שהוא ימחץ נכד. אני צריך‬ ‫ללכת להביא את המסור החשמלי של בן דוד שלי.‬
‫עכשיו קלוד האיטלקי מניף מסור חשמלי. בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אדבר איתכם אחר כך, בסדר?‬
‫תיהנו מהסיור. אוהב אתכם, ביי. צ'או.‬
‫אז אתה רוצה להיכנס ולקרוא את כל הלוחיות?‬
‫את יודעת מה? לא.‬
‫מאז שהגענו לכאן, ביקרנו בשלוש כנסיות‬ ‫ועברנו ליד חמישה מיצגים של סצנת הלידה.‬
‫לא, תראי, עוד אחד. שישה.‬
‫וואו, יוסף שרירי.‬
‫מה דעתך שנעשה משהו שלא קשור לדת הערב,‬
‫כמו ארוחה רומנטית?‬
‫בהחלט לא יזיק לי לאכול.‬
‫טוב, כן, יופי. אז שולחן לשלושה.‬
‫מצטערת.‬
‫אתם רוצים לצאת לארוחת ערב רומנטית.‬
‫לא, אן, אפשר שנלך כולנו.‬ ‫-לא. אתם יודעים מה?‬
‫אתמול הבטחתי לעצמי שמהיום אהיה אישה חדשה.‬
‫אז…‬
‫קודם כול, צורת הליכה חדשה.‬
‫טוב.‬
‫וואו.‬
‫חשבתי שהיא אמרה "חדשה".‬
‫איזה יופי, קלאודיו!‬
‫אתה המושיע שלנו!‬
‫רגע, אימא. זה דני.‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫מה שלום בוורלי?‬
‫שלומי מצוין, מותק.‬
‫היא שברה את האגן וזקוקה לניתוח.‬
‫יכול להיות שאתעכב פה יותר.‬
‫אני צריך להיות שם. לבוא הערב?‬
‫לא, הכול בשליטה.‬
‫אבל הרופא אומר שכדאי לשקול‬
‫סידור מגורים עם טיפול צמוד יותר.‬
‫חסר לך שאתה מדבר על לשכן אותי בבית אבות.‬
‫אנשים נאנסים שם. ראיתי בחדשות.‬
‫אני מדבר על דודה פאם.‬
‫פאם בדרך.‬
‫נגבש תוכנית כשהיא תגיע.‬
‫אני כבר כאן.‬
‫דודה פאם?‬
‫סליחה על האיחור.‬
‫עליתי על האוטובוס הלא נכון והגעתי לדלאוור.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬ ‫-הכול טוב, מותק?‬
‫הכול טוב. מה שלומך?‬ ‫-רגע, זה קלוד?‬
‫היי, מותק.‬ ‫-היי.‬
‫אלוהים. היא התכווצה כמו סוודר במייבש.‬
‫היא לא יכולה לטפל באימא שלך.‬
‫אני עולה על טיסה הערב.‬ ‫-לא. הכול בשליטה.‬
‫אני אוהב אותך. נדבר מחר, בסדר?‬
‫אהבתי את הפאה שלך.‬
‫זה בדיוק כמו ה"אוליב גארדן" בסיקוקוס.‬
‫אז אני יכול לחלוץ נעליים?‬
‫ראיתי יותר מאדם אחד עושה את זה שם.‬
‫זה ממש נחמד, ג'ק. אני שמחה שאנחנו כאן.‬
‫גם אני.‬
‫תקשיבי, אני יודע שהייתי מבאס.‬ ‫-לא.‬
‫אבל אתמול הייתה לי פריצת דרך.‬
‫ספר לי.‬
‫ביליתי חלק גדול כל כך מהשנה הזאת‬ ‫בניסיון להעמיד פנים שאני בסדר.‬
‫אבל הדרך היחידה להרגיש טוב יותר‬ ‫היא להודות באמת במצבך.‬
‫כמו שהחלטתי להתחיל לספר לרופא שלי‬
‫כמה משקאות אני באמת שותה בשבוע.‬
‫זה לא בין אפס לשניים.‬
‫נכון. וכרגע אני נמצא בשפל הכי גדול שלי.‬
‫אני מרגיש כמו אפס שנכשל‬ ‫בכל מה שניסה לעשות השנה.‬
‫מה זאת אומרת? במה נכשלת?‬ ‫-בכול.‬
‫בכיבוד זכרו של החבר שלנו.‬ ‫בחג ההודיה. לא השתתפתי במרתון.‬
‫תקשיב, עשית מה שיכולת.‬ ‫וכן כיבדת את זכר ניק.‬
‫זוכר שקראת לכוכב על שמו דרך האתר ההוא?‬
‫זה היה נחמד. מצטערת שקראתי לזה הונאה.‬
‫ואחרי שאקנה עוד מחסנית דיו,‬ ‫אני אדפיס את התעודה, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫כן, בוא נחליט מה אנחנו מזמינים.‬ ‫מה נראה לך טעים?‬
‫אני לא יודע.‬
‫היי, אנחנו יכולים פשוט ליהנות מערב נחמד?‬
‫זה מה שאנחנו עושים. רק אמרתי שאני לא יודע.‬
‫בסדר? אפילו לא קראתי את העיקריות.‬
‫כן, אבל נכשלת בכול השנה?‬
‫מותק, אתה לא תמיד חייב‬ ‫לשקוע לתהומות הייאוש.‬
‫נכון, אני לא תמיד חייב,‬ ‫אבל אי אפשר להתחמק מזה לנצח.‬
‫גם לי הייתה שנה קשה, ג'ק.‬
‫אבל אני לא מתעכבת על זה.‬ ‫אני פשוט מנסה להמשיך הלאה.‬
‫וואו. את כל כך חזקה ומגניבה.‬
‫ברכותיי.‬ ‫-נו, באמת.‬
‫הדבר היחיד שאני מנסה להגיד כאן, ואני…‬
‫אפשר לנגן שיר לזוג היפה?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫מה קורה בפילדלפיה?‬ ‫-אימא, אני לא יודע.‬
‫הוא לא רוצה אותי שם.‬
‫הוא רוצה להחליט הכול לבד.‬ ‫חזרנו לנקודת ההתחלה.‬
‫אם אתה חושב שאתה צריך לנסוע, סע.‬
‫אבל הוא אמר לי לא לבוא. מה לעשות?‬
‫אף אחד לא יגיד לך מה לעשות.‬
‫אתה קלוד.‬
‫היי! את באיטליה?‬
‫כן.‬
‫את עסוקה?‬
‫לא, אני רק מנסה לקשט פה‬ ‫לכבוד חג המולד הראשון של ג'ינו,‬
‫אבל עוד לא היה לי זמן.‬
‫הגרב שלו היא גרב ברך מהפעם שהתחפשתי‬ ‫לבריטני ספירס בליל כל הקדושים.‬
‫מותק, הוא רק תינוק. רק בגיל חמש‬ ‫הם מתחילים לזכור לך את הפשלות שלך.‬
‫היי, מותק, את זוכרת‬
‫את הברווז שנתתי לג'ינו כשהיינו בחוף?‬
‫כן, הוא משחק איתו באמבטיה לפעמים.‬
‫שמת לב למספר הטלפון בתחתית שלו?‬
‫כן.‬
‫רגע. הוא כאן איפשהו.‬
‫אבל אם לא אמצא אותו,‬ ‫אולי תתענייני בבחור הזה?‬
‫כן, הוא נראה מאהב נדיב מאוד.‬
‫מצאתי.‬
‫אני שולחת לך תמונה.‬
‫כן.‬
‫אז תתקשרי למארק ברט?‬
‫תודה, ג'יני.‬
‫הלו?‬
‫היי, מארק?‬
‫זאת אן.‬
‫נפגשנו ועשינו… סקס בחוף ג'רזי.‬
‫עשיתי סקס עם איזה 30 אנשים בחוף ג'רזי, אז…‬
‫אה, באמת?‬
‫לא, זאת הייתה בדיחה. אני מתלוצץ.‬
‫זה היה מצחיק.‬
‫היי, אן. מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫האמת שאני באיטליה.‬
‫לא נכון.‬
‫כן, ו…‬
‫לא יודעת. חשבתי עליך.‬
‫רגע, אן, אני מרגיש צורך‬ ‫לספר לך שיש לי בת זוג עכשיו.‬
‫יופי לך.‬
‫לא בגלל זה התקשרתי.‬
‫זה נשמע מוזר.‬
‫האמת שהתקשרתי כדי לספר לך שעברתי לאיטליה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני מתקשרת לאנשי הקשר שלי ומודיעה להם.‬
‫בגלל זה התקשרתי.‬
‫מזל טוב.‬
‫כן. וגם אני יוצאת עם מישהו.‬
‫קוראים לו ג'אנפיירו, והוא "מי אמורה",‬
‫ובגלל זה אני מתקשרת. אז…‬
‫כן, אם תהיה פעם באיטליה…‬
‫האמת שטורי ואני דיברנו על לצאת לטיול בקיץ.‬
‫נהדר. מגניב.‬
‫אני אהיה כאן. תבואו לבקר.‬
‫אולי נבוא. אני מחכה בקוצר רוח.‬
‫חשבתי שהלחם שלהם היה ממש טעים.‬
‫כן. אהבתי שהוא היה חמים.‬
‫כן.‬
‫מה קורה פה?‬
‫מה היא אמרה?‬
‫"מרה" מה?‬ ‫-"מרתונה"?‬
‫אולי תהלוכה ימית. זה יהיה מגניב.‬
‫תן לי את הטלפון שלך.‬
‫אלוהים, ג'ק. יש מחר מרתון.‬
‫אתה צריך להשתתף.‬
‫מה? לא.‬
‫זה סימן. אתה חייב.‬
‫לא, לא התאמנתי כבר חודש.‬ ‫לא ארזתי בגדי ריצה.‬
‫ואכלתי עכשיו 60 צדפות.‬
‫ככה תציל את השנה הזאת.‬
‫תחשוב כמה טוב תרגיש בטיסה הביתה.‬
‫אתה תהיה אדם חדש.‬
‫זה קורה.‬
‫היי, אני נראה מטופש.‬
‫לא, אתה נראה איטלקי.‬
‫כולם פה איטלקים. הם נראים רגילים.‬
‫טוב, אני מצטערת.‬
‫בגדי הריצה של קלוד נראים עליך קצת אחרת.‬
‫לדעתי אתה נראה מתוקתק,‬ ‫כמו ג'ודי ווטלי בטקס פרסי הגראמי.‬
‫תודה, אן.‬
‫לך לתפוס את מקומך בקו הזינוק.‬
‫אני באמת חושב שלא כדאי שאעשה את זה.‬
‫אפילו לא התאמנתי בגובה הזה.‬
‫קטן עליך, חבוב. אני מאמינה בך.‬
‫אתה תשמח כל כך שעשית את זה.‬
‫- מארק‬ ‫הודעה קולית -‬
‫היי, אן.‬
‫היה נחמד לשמוע את קולך היום.‬
‫אני שותה כאן כוס יין, או בעצם כוס בירה,‬
‫וצופה באגרוף.‬
‫ממש לא כמו ב"משב של תקווה".‬
‫בכל אופן, אני מקווה‬ ‫שיהיה לך יום נהדר באיטליה.‬
‫שלחי לי תמונה אם תוכלי.‬ ‫אשמח לראות אותך בעירך החדשה.‬
‫בונג'ורנו!‬
‫היי, תוכלי לעשות לי טובה ולצלם אותי‬
‫כך שזה ייראה כאילו אני נהנית‬ ‫והחיים שלי מגניבים?‬
‫בסדר.‬ ‫-אל תשפטי אותי. זה בשביל מארק ברט.‬
‫הבנתי. בסדר.‬
‫נעשה את זה זריז.‬
‫תחייכי.‬
‫רגע.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב. יש משהו קצת מוזר בתנוחה שלך.‬
‫כאילו הרחם שלך נופל החוצה.‬
‫תנסי את הקטע הזה מטיקטוק‬ ‫שמדלגים לעבר המצלמה.‬
‫תתרחקי קצת.‬ ‫-בסדר.‬
‫מעולה.‬ ‫-כאן?‬
‫כן, ותדלגי.‬
‫כן.‬
‫ותחייכי.‬
‫תצחקי.‬
‫טוב, יש לנו את זה.‬ ‫-תראי לי.‬
‫איפה הוא?‬
‫קדימה, ג'ק!‬ ‫-קדימה, ג'ק!‬
‫- יפה שם! את נראית מעולה. שלחי עוד! -‬
‫כל הכבוד!‬
‫יופי, ג'ק!‬
‫הולך לך מעולה!‬
‫אין לי אוויר, אבל אני חושב שאצליח.‬
‫אני במייל ה-13. אני כבר בחצי הדרך.‬
‫מותק, זה בקילומטרים. נשארו לך עוד 20 מייל.‬
‫לא.‬
‫לא, איזה זין. לא.‬
‫אתה מסוגל!‬
‫אוי, לא.‬
‫קטן עליך.‬ ‫-זין. אלוהים.‬
‫כן. אתה יכול. אתה הסופרמן שלי!‬
‫תודה.‬
‫אתה יכול לצלם אותי?‬ ‫-בטח.‬
‫אפשר להצטלם?‬
‫תודה. אפשר…‬
‫אכפת לך? תודה.‬
‫תודה. אני כזאת מטופשת. תודה.‬
‫טוב.‬
‫- החיים שלך מדהימים, אן! -‬
‫היי.‬
‫היי. לא ראית את ג'ק חולף בריצה, נכון?‬
‫לא.‬
‫אבל אם להיות כנה, בדיוק הצטלמתי.‬
‫טוב.‬
‫הוא היה אמור לעבור כאן לפני חצי שעה.‬
‫לעזאזל.‬
‫תחזיקי את זה.‬
‫סליחה.‬
‫אלוהים.‬
‫ג'ק, אתה בסדר?‬
‫אני לא מסוגל, קייט.‬ ‫אני חושב שהגוף שלי קורס.‬
‫לא, נו, אתה כל כך קרוב לקו הסיום.‬
‫נשארו לך רק שלושה מייל.‬ ‫-זה לא משנה. אני סיימתי.‬
‫לא, אני מצטערת.‬ ‫אם תעצור, אתה תתחרט על זה לנצח.‬
‫בתור אשתך, לא אתן לך לפרוש.‬
‫לא, אני חייב, בסדר?‬
‫את רוצה שאחצה את קו הסיום?‬ ‫תצטרכי להסיע אותי לשם ברכב קבורה.‬
‫טוב, בוא. אני ארוץ איתך.‬
‫אבל… את מתנהגת כמו מטורפת.‬
‫תצטרך לרוץ אם תרצה להגיד לי איזו כלבה אני.‬
‫קדימה.‬
‫נו, קדימה.‬
‫כן.‬
‫כן. אתה מסוגל.‬
‫קטן עלינו!‬
‫טוב.‬
‫לעזאזל.‬
‫דני.‬
‫אני יודע שאמרתי לך לא לבוא,‬ ‫אבל אני כל כך שמח שאתה כאן.‬
‫היי.‬
‫מה שלום אימך?‬
‫היא בסדר, אבל אנחנו צריכים לדבר.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫אני יודע שזה לא מה שתכננו, אבל…‬
‫אימא שלי זקוקה לנו.‬
‫אז…‬
‫היא יכולה לגור איתנו באיטליה?‬
‫מה, באמת?‬
‫כן.‬
‫תביא אותה לאיטליה?‬
‫כמובן, זה הבית שלנו עכשיו.‬
‫היא מתרגשת?‬
‫טוב…‬
‫זה קלוד? תגיד לו שאני לא נוסעת.‬
‫אני עובד על זה.‬
‫אני נראית כמו "לוסי אהובתי"?‬
‫מאוד "לוסי".‬
‫את רוצה לקנות יין?‬
‫בסדר.‬
‫- מארק ברט -‬
‫היי.‬ ‫-היי, אן.‬
‫תקשיבי, אני יודע שעודדתי את זה,‬ ‫אבל אני חושב שזה הלך רחוק מדי.‬
‫מה?‬
‫אנחנו צריכים להפסיק להתכתב.‬
‫סליחה, חשבתי שאנחנו רק משתעשעים.‬ ‫-נכון, ואני פשוט…‬
‫תקשיבי, אני…‬
‫אחרי שהיינו בחוף, ממש קיוויתי שתתקשרי,‬
‫וכשלא עשית את זה,‬
‫המשכתי הלאה.‬
‫ואני ממש לא מנסה לבייש אותך,‬
‫וגם אני בהחלט פלרטטתי,‬ ‫אבל כששלחת לי את התמונה‬
‫של הנרתיק שלך,‬
‫חשבתי שעברת את הגבול.‬
‫מה?‬
‫ואני חושב שזה יהיה חוסר אחריות מצידי‬ ‫לא לומר משהו לפני ש…‬
‫את יודעת, שהעניינים יידרדרו.‬
‫זה הנרתיק שלי.‬
‫ואני לא יודע, אני פשוט…‬
‫הלו? את שם?‬
‫כן. תקשיב, זאת אי-הבנה ענקית.‬
‫האם הייתי שמח לקבל את התמונה הזאת בספטמבר?‬
‫כן, הייתי שמח.‬
‫אני פשוט חושב שכדאי שנעצור את זה‬
‫לפני שזה ירחיק לכת,‬ ‫גם בשביל טורי וגם בשביל ג'אנפיירו.‬
‫כן.‬
‫כן, אני מסכימה לגמרי.‬
‫אבל בהחלט נראה שיש לך חיים נפלאים שם, אן,‬
‫ואני ממש שמח בשבילך.‬
‫ביי.‬
‫כן.‬
‫אדוארדו, זה חייב להיות מעלון ממונע.‬
‫כן, אני יודע כמה ישן הבית.‬
‫באינטרנט כתוב שאם תיקח אותי לאיטליה,‬ ‫זה נחשב סחר בבני אדם.‬
‫נכון מאוד.‬
‫לא תוכלי לגור לבד יותר.‬
‫אני אעבור לגור איתה.‬
‫הנה, בבקשה.‬ ‫-לא.‬
‫אימא, את באה לאיטליה. זה מה שצריך לקרות.‬
‫דני…‬ ‫-בסדר.‬
‫אדוארדו, אם לא תוכל לעשות את זה,‬
‫אמצא קבלן אחר שיכול, בסדר? צ'או.‬
‫אדוארדו חושב שלא יוכל להתקין מעלון‬ ‫כי הבית בן 400 שנה ועלול לקרוס.‬
‫זה בסדר, נקנה בית אחר.‬ ‫-מה?‬
‫העניין הוא כזה.‬
‫אני לא נוסעת.‬
‫אני לא סומכת על הספר.‬
‫איפה יהיה הבנק שלי?‬
‫בוו, תחזיקי חזק.‬ ‫אין סניף של "וואווה" באיטליה.‬
‫אז גם בוורלי לא תהיה באיטליה.‬
‫אני לא מאשימה אותך, אחותי.‬ ‫-אימא, תפסיקי לנסות למות.‬
‫היי, אני לא חושב שזה…‬ ‫-קלוד, אני מסתדר.‬
‫בסדר.‬
‫אני אצא לנשום אוויר.‬
‫תפקחי את העיניים.‬
‫את רואה אותי. ואת,‬
‫תפסיקי לעודד אותה.‬
‫מה עשיתי?‬
‫קטן עליך, קדימה, קטן עליך.‬
‫בבקשה, בואי נעצור.‬
‫לא, נו, אתה צריך את זה.‬
‫לא, אני לא צריך את זה. את צריכה את זה.‬
‫אלה השטויות שלך.‬
‫לא נכון. אני עוזרת לך‬ ‫להתמודד עם הרגשות שלך.‬
‫לא, ניסיתי להתמודד עם הרגשות שלי‬ ‫בכך ששיתפתי בהם את אשתי.‬
‫ואז ביקשת מכנר לנגן בזמן שאני מדבר.‬
‫איך אנחנו אמורים להתחבר?‬
‫לא יודעת. פשוט ליהנות.‬
‫ללכת לסרטים ולהזמין אוכל מראש.‬
‫אבל ככה לא נראים נישואים, בסדר?‬
‫למה את כל כך מפחדת מהתהומות, קייט?‬ ‫מה אורב לך שם למטה?‬
‫לא אורב לי שום דבר.‬ ‫-משהו אורב, בסדר?‬
‫לא היה דחוף לך לתקן אותי‬
‫אם לא היה משהו שאוכל גם אותך מבפנים.‬
‫אז מה זה?‬
‫אני לא… מי יודע?‬ ‫אולי אני עצובה שהחופשה כמעט נגמרה.‬
‫בוא.‬
‫כן, יופי, תמשיך.‬
‫כן, תמשיכי גם את.‬
‫אולי אני עצובה שהילדה שלנו גדלה‬
‫ועזבה את הבית, ואין לי מטרה בחיים.‬
‫כן, ומה עוד?‬
‫ואני לא רוצה לעשות את זה, ג'ק.‬ ‫אני לא כמוך. אני לא אוהבת להתבוסס.‬
‫מה? זאת לא התבוססות, זה שיתוף.‬
‫זה שיתוף והתבוססות.‬
‫וכשאתה עושה את זה אני צריכה להשתמש‬ ‫בכל האנרגייה שלי כדי ששנינו לא נשקע.‬
‫למה? את לא חייבת.‬
‫כי אם גם אני אגיד‬ ‫כל דבר אפל ונורא שאני מרגישה,‬
‫אנחנו נטבע.‬
‫אם אני לא אשמש כמצוף,‬ ‫אנחנו נגיע לקרקעית האוקיינוס.‬
‫גם אני יכול להיות מצוף, בסדר?‬ ‫פשוט תני לי הזדמנות.‬
‫בסדר, אם תמשיך לרוץ.‬
‫קדימה, תשפכי.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫יש הרבה דברים שמפריעים לי, טוב?‬
‫אני בשיא הקריירה‬ ‫שעבדתי כל חיי כדי להגיע אליו,‬
‫וזה רק בסדר.‬
‫והחבר הכי טוב שלי עבר למקום רחוק.‬
‫וחבר אחר שלנו מת.‬
‫ודרך אגב, העולם ממש אפל.‬
‫כל ידיעה בחדשות הופכת לי את הבטן.‬ ‫והבטן שלי כבר הייתה הפוכה‬
‫כי הגוף שלי כבר לא מתפקד כמו שצריך.‬
‫ואני דואגת שאתה ואני רק ניעשה מוזרים יותר‬
‫ונמשיך להתרחק זה מזה‬ ‫עד שנחיה כמו שני אנשים זרים.‬
‫וכל הילדים בשכונה‬ ‫ידלגו עלינו בליל כל הקדושים‬
‫כי אנחנו מפחידים מדי.‬
‫ולפעמים, בכנות, אני מפחדת למות.‬
‫ובפעמים אחרות אני חושבת, "זה נראה נחמד".‬
‫כאילו, בטח, השינה הגדולה. בסדר, נלך על זה.‬
‫קייט.‬ ‫-מה?‬
‫תראי.‬
‫רצנו מרתון.‬
‫אלוהים!‬
‫היי.‬ ‫-שלום לך. אלוהים.‬
‫הרדמתי את ג'ינו.‬ ‫ראיתי את התמונות בענן המשפחתי.‬
‫את עושה חיים משוגעים?‬
‫ג'יני, התמונות האלה הן שקר.‬
‫עבר עליי יום מחורבן, והוא נגמר בזה‬ ‫ששלחתי למארק תמונה של הנרתיק שלי.‬
‫כן, ראיתי את זה.‬ ‫פשוט חשבתי שזה משהו אירופי.‬
‫לא. אלה היו תחתונים ישנים עם גומי רופף.‬
‫את נשמעת קצת עצובה.‬
‫פעם ידעתי מי אני.‬
‫בשנות ה-20 שלי הייתי יצור פראי‬ ‫שמתרוצץ ברחבי האיסט וילג', ו…‬
‫ואז ילדתי את ליילה והייתי אימא, ו…‬
‫עכשיו אני פשוט מפרפרת.‬
‫טוב, זאת לא אן שאני ראיתי השנה.‬
‫אן שאני ראיתי הצילה לי את החיים.‬
‫היא הייתה מוכשרת ובטוחה בעצמה, ו…‬
‫היא הייתה לי למשפחה למרות שלא הייתה חייבת.‬
‫התמונות האלה לא שקריות, אן.‬
‫התמונות האלה הן את.‬
‫למי אכפת ממארק ברט המטופש?‬
‫את עדיין יכולה לחיות ככה בשביל עצמך.‬
‫את עדיין יצור פראי.‬
‫אימא.‬
‫אני מתחנן.‬
‫בבקשה תבואי לאיטליה.‬
‫מותק,‬
‫חייתי כל חיי בפילדלפיה.‬
‫אבל שם אנחנו גרים עכשיו.‬
‫וקלוד,‬
‫לאורך כל שנות הנישואים שלנו,‬ ‫דאג לי כמו שצריך.‬
‫הוא זרם עם כל רעיון מטומטם שהיה לי.‬
‫הגבר הזה אוהב אותי,‬ ‫למרות שלפעמים אני לא ראוי לזה.‬
‫זוכרת איך הייתי לפני שהכרתי אותו?‬
‫בהחלט. היית חרא קטן.‬
‫נכון.‬
‫הוא הציל אותי.‬
‫מותק, בבקשה, אל תבכה.‬
‫פשוט… איטליה היא הדבר היחיד שהוא ביקש.‬
‫והוא כל כך מאושר.‬
‫בבקשה.‬
‫אימא, בבקשה.‬
‫חמוד, מקומי לא באירופה.‬
‫אבל יש בית אבות‬
‫במרחק חמש דקות מפאם.‬
‫אוכל לגור לשם.‬
‫מה? לא.‬
‫לא, החברה שלי, גייל, גרה שם.‬
‫היא אמרה שזה מקום נחמד. יש להם פאי טעים.‬
‫מה לגבי מה שראית בחדשות?‬
‫טוב, אולי זה לא היה בחדשות.‬
‫אולי זה היה ב"חוק וסדר: מדור מיוחד".‬
‫אני אהיה בסדר, מותק, אל תדאג.‬
‫טוב, זה מה שעומד לקרות.‬
‫בוורלי, את תישארי בבית שלך,‬ ‫אבל תעברי לקומת הקרקע.‬
‫דני ואני נגור בקומה שמעל.‬ ‫-מה?‬
‫כן. אנחנו נעבור לגור פה ונטפל באימא שלך.‬
‫לא.‬ ‫-אני קלוד, ואתה תעשה כדבריי.‬
‫נשמע טוב?‬
‫אחי, רצנו מרתון.‬
‫טוב…‬ ‫-סליחה אם נהייתי קצת אפלה.‬
‫אבל עכשיו אני מרגישה טוב יותר.‬
‫אני בסדר עם זה. אני רוצה הכול.‬
‫אז כשאמרת שאת לא מפחדת מהמוות…‬
‫אני כן. אני מפחדת, כן.‬
‫במיוחד שהמכונית שלי תטבע במים.‬
‫אני מאוד מפחדת מזה.‬
‫את יודעת, שנינו מפחדים מאותו הדבר.‬
‫לטבוע עם המכונית?‬
‫יש פטיש כזה שצץ לי כל הזמן‬ ‫בפרסומות באינסטגרם…‬
‫שנתרחק זה מזה‬ ‫ככל שנזדקן ונהיה מוזרים יותר.‬
‫כשזרמנו ועשינו דברים בנפרד, זה היה נורא.‬
‫אנחנו פשוט צריכים לזכור‬ ‫להתקדם זה לעבר זה, כן?‬
‫כי אחרת נאבד את השפיות.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫חג מולד שמח!‬ ‫-חג מולד שמח!‬
‫מה אתם עושים?‬
‫דני הכין לנו קוקטיילים נפלאים,‬ ‫אבל האחות לא מרשה לבוורלי לשתות.‬
‫כן, הכבדה הזאת לקחה לי את ליקר הביצים.‬
‫כולנו טסים הביתה מחר, בוורלי.‬ ‫נגניב לך כדורי רום.‬
‫תודה, זה בדיוק מה שהיא צריכה.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫בעצם, אני כנראה צריכה לספר לכולכם משהו.‬
‫אני לא טסה הביתה מחר.‬
‫אני נשארת.‬
‫אלוהים, אן! באמת?‬
‫לכמה זמן?‬
‫אני לא יודעת. דני וקלוד‬
‫אמרו שאני יכולה לשמור להם על הבית קצת,‬ ‫ואני פשוט ממש צריכה שינוי אווירה.‬
‫זאת אן המשופרת?‬
‫לא, אני חושבת שזאת… אן הקלסית.‬
‫יפה, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫צאי למסע שלך.‬
‫אנחנו אוהבים את אן הקלסית.‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫נסיעה טובה.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב, אנני. בהצלחה.‬
‫תעדכני אותנו אם יהיו חדשות מרגשות.‬
‫כן, בטח יהיו המון.‬
‫מושלם.‬
‫זה מושלם.‬
‫אני גר פה ממול,‬ ‫וקיבלתי לא מעט חבילות בשבילך,‬
‫ופתחתי אחת לפני שראיתי את השם,‬ ‫ולא נעים לי, אבל מדדתי זוג מכנסיים שלך.‬
‫והם התאימו.‬
‫סליחה, בטח התבלבלתי בכתובת.‬
‫התפקודים הניהוליים שלי נוראיים.‬
‫סליחה. קוראים לי אן.‬
‫נעים מאוד. אני ג'אנפיירו.‬
‫את רוצה לבוא ו…‬ ‫-כן.‬
‫כן? בואי תראי מה קיבלת.‬
‫הם נראו עליך טוב? אתה יכול לשמור אותם אם…‬
‫עלייך הם ייראו טוב יותר.‬
‫תהיי כנה. תגידי לי.‬ ‫אני אראה לך, ותוכלי להיות כנה לחלוטין.‬
‫נרים תצוגת אופנה.‬
‫תרגום כתוביות: אור גסנר‬