1950 - DEASUPRA MUNȚILOR DIN BALCANI ALTITUDINE - 1500 M
Charlie O7S, deviați spre noile coordonate.
- Curs 2-3-0. Urcați la... - Negativ, negativ.
- Imposibil. - Menține cursul.
Pierdem doar 15 metri pe secundă.
Trecem de creasta aia, apoi reevaluăm.
Poate găsim un punct de prăbușire mai supraviețuibil.
„Punct de prăbușire mai supraviețuibil”?
V-am spus eu! V-am avertizat!
Asfalt umed, pistă scurtă, vânt transversal puternic, fulgere!
Mi-ați permis doar un control de siguranță superficial,
în ciuda amenințărilor de sabotaj!
M-ați forțat să decolez, m-ați presat și intimidat,
dar tot am reușit să iau altitudine.
Și acum ne-au aruncat în aer încercând din nou să vă ucidă,
și ne vom prăbuși. Dacă supraviețuim,
vă reclam la Autoritatea Aeronautică Trans-Europeană.
- Ești concediat. - Cum?
- Ce-ați spus? - Concediat.
- În plină aterizare de urgență... - Cum se ejectează scaunul tău?
Ajutor, ajutor!
Charlie O7S, solicit autorizație imediată.
Am în față un lan de porumb și...
...celălalt pare un câmp de soia. Care o fi mai moale?
Nedeterminat.
Nu contează. Merg pe lanul de porumb.
Salvatorii se luptă să stingă epava în flăcări
a unui bimotor prăbușit tragic la sol,
într-o încercare, probabil zadarnică, de a recupera și identifica
rămășițele lui Anatole „Zsa-Zsa” Korda.
Om de afaceri internațional,
antreprenor excentric în domeniul armamentului și aviației,
unul dintre cei mai bogați oameni din Europa.
E al șaselea accident aviatic în care a fost implicat.
Urmărit ani la rând de acuzații de speculă,
evaziune fiscală, agiotaj și corupție,
Korda s-a specializat în medierea de acorduri comerciale ilicite.
În cercurile financiare era cunoscut drept „Domnul 5%”.
Lasă în urmă zece copii.
Nouă băieți și o călugăriță novice, fiica sa Liesl.
A fost văduv de trei ori.
O figură controversată.
Unii îi vor plânge dispariția. Alții, inevitabil, o vor sărbători.
Cine a fost acest om?
Cum îl vom recunoaște?
Posedă, măcar, o identitate?
Să luăm în considerare viața și acțiunile sale.
- Fiu al unei nefericite... - Bunico.
De ce suntem aici?
O soră vitregă, un frate vitreg. A fost crescut...
Nu te cunosc.
...într-un climat de răceală, aceeași răceală pe care avea să o ofere...
Căpitane, ce anume a putut simți dl Korda
în ultimele secunde ale vieții,
înainte de a fi incinerat, în timp ce zburați ejectat pe un scaun?
Fără îndoială, un spectacol înfiorător care...
Ba nu, e încă în viață.
Domnule Korda! Domnule...
Sunt bine.
Ce aveți în mână?
Nu știu. Cred că e un organ vestigial.
Am încercat să-l pun la loc, dar nu e chiar așa de simplu.
KORDA E ÎN VIAȚĂ Magnatul dejoacă un nou dezastru
COMPLOTUL FENICIAN
Președinția dă cuvântul birocratului din Baltimore.
Mulțumesc.
Subiect: Zsa-Zsa Korda,
singurul nostru inamic comun care lucrează neîncetat
împotriva intereselor națiunilor noastre concurente.
Korda e singurul punct de pe agenda noastră care ne unește.
Ne fraudează băncile.
Ne evită taxele.
Ne blochează tribunalele cu procese șicanatorii.
Provoacă război sau pace în contradicție cu diplomația noastră.
Noua sa afacere se bazează
pe capital personal și depășește nesăbuit lichiditatea.
Ținta noastră, cu aprobarea dumneavoastră,
e să sabotăm, să împiedicăm, să blocăm
și să paralizăm inițiativa lui Korda prin orice mijloace posibile.
Cu opțiunea de a anula în caz de deces subit și probabil.
- Toți pentru? - Pentru.
Valiza, dră Liesl. Dați-mi-o.
Prefer s-o țin. Nu, o țin aici.
Cum doriți.
Luați loc.
Liesl, presupun că te-au informat despre moartea mea.
Vestea a fost nefondată, evident.
Voi trece direct la subiect.
ACT DE SUCCESIUNE
Te-am numit unica mea moștenitoare.
Îmi vei prelua averea cât de curând
și-mi vei administra afacerile temporar după dispariția mea.
- De ce? - De ce ce?
De ce „cât de curând”, din moment ce ai scăpat din nou?
Și de ce „unică”? Mai ai opt fii, dacă n-am pierdut numărătoarea.
- Nouă fii. - Nouă fii. Cum rămâne cu ei?
- Nu sunt moștenitorii mei. - De ce?
- Am motivele mele. - Care?
Motivele mele? Nu ți le spun.
Îți spun că nu ți le spun.
Au trecut șase ani de când nu ne-am văzut.
Îmi cer scuze. Îmi cer scuze.
Ești iertat. Ești pe moarte?
Mulțumesc. Nu.
Dar tot încearcă să mă ucidă, fără succes, până acum.
Și nu vreau ca dușmanii mei să profite de moartea mea.
Asta e prioritatea mea absolută în acest moment.
Dacă mă lichidează, îi lichidezi.
Provizoriu.
Ca o probă.
O angajare de probă.
Pentru rolul de fiică a ta.
De unică moștenitoare a averii mele și administrator al afacerilor mele
după dispariția mea efectivă.
Aspectul personal și familial, merită o discuție ulterioară.
Dar acum sunt multe de explicat
și totul e în cutiile alea de pantofi.
Proiectul Fenician Korda, Infrastructură Terestră și Maritimă.
Cel mai important proiect al vieții mele.
Treizeci de ani de muncă.
Mă pot muta? Acolo.
Unde? Acolo? De ce?
Se spune că ai ucis-o pe mama.
- Ce? - Se spune că ai ucis-o pe mama.
Cine spune? Cine spune?
Lumea, așa se spune.
E ceva ce trebuie să înfrunt, de aceea am acceptat să vin.
Spune lumea? Păi, e o...
Iartă-mă, știu că ești pioasă.
E o minciună ordinară. N-am ucis mama nimănui în toată viața mea.
Bine. N-am de ales decât să te cred pe cuvânt.
N-am ucis niciodată personal pe nimeni, nici măcar o dată.
Ai plănuit omoruri, poate?
Nu-mi pune cuvinte în gură. N-am făcut-o și n-o fac.
Am angajat oameni violenți pentru acțiuni violente ocazionale, în trecut.
Și nu mă mândresc cu asta.
Se spune că ți-ai ucis toate soțiile.
Îl dau în judecată pentru defăimare pe oricine a răspândit acest zvon.
Dacă îmi vei furniza numele lor.
De fapt, eram foarte atașat de mama ta.
Și nu aș fi ucis-o niciodată, pentru nimic în lume.
N-o cunoșteam așa bine.
Credeam că ești aici pentru că te-am chemat.
Am de gând să mă fac călugăriță.
Nu mai e cazul, nu?
Acolo sunt frații tăi.
Jasper, David, Philip, Michael, Harry,
Jamie, Samuel, Steven, Thomas.
Salut, băieți.
- Vor lua prânzul cu noi? - Nici vorbă.
Locuiesc într-un cămin peste drum. Nu știu ce fac aici.
Azi e sâmbătă, o fi un motiv.
I-am cumpărat lui Jasper o arbaletă.
Atenție la ochi. Are o țintă formidabilă.
Îți dai seama că asta îți va schimba viața?
Fii atentă la mine.
Cutia asta conține ideea mea pentru barajul pe care-l vom construi.
Cutia asta conține ideea mea pentru canalul pe care-l săpăm.
Cutia asta conține ideea mea pentru tunelul deja forat.
Cred că le ascute. Ar trebui să aibă ventuză.
În cutia asta e planul meu de a aduna forța de muncă a proiectului.
În esență, sclavi. Dar se găsesc.
În cutia aceea sunt negocierile mele
cu baronii navigației, minelor și căilor ferate.
În cutiile acelea,
acordurile mele cu titanii băncilor, imobiliarelor și pieței negre.
Scuză-mă.
Bună.
Da.
Nu sunteți moștenitorii mei!
Cine naiba e ăla? Trăgea cu urechea.
Sunt noul preceptor.
A, da, sigur.
Bine ai venit.
Adu-mi poligraful.
Am mereu un preceptor în casă pentru lecții în timpul liber.
Ne va învăța despre insecte și subiecte conexe.
E expert în domeniu.
Imediat. Ea e fiica mea, Liesl, dumnealui e profesorul...
Bjorn.
Profesor Bjorn.
Pe scurt, cutiile de pe acest covor
reprezintă un proiect de a reporni comerțul
într-o regiune bogată, dar acum inertă,
păstrând un comision profitabil de 5% din venituri
pentru următorii 150 de ani.
E de domeniul...
fantasticului.
Da, recunosc. Dacă merge, e un miracol.
Dar o să meargă.
Și cutia de mănuși?
Deficitul. Discutăm mai târziu.
Încă nu l-ai semnat.
Ți-am spus că depun jurămintele la sfârșitul lunii.
Și eu ți-am spus, din păcate, nu.
Biserica ne-ar putea constrânge activitățile.
Poți să crezi în continuare în Dumnezeu, dacă vrei.
Iată porumbeii.
Nu pentru mine. Ziua îmi ajung câteva coji de pâine.
Dar tu?
Eu? Aș mânca un cal, darămite un porumbel.
Atunci ești invitat la prânz.
Mulțumesc, domnule.
Pune degetul.
- Numele complet? - Bjorn Lund.
- Născut la? - Oslo.
- Porți papion? - Da.
Ai activat în prezent sau trecut în spionajul industrial?
- Nu, nu. - Sau ca asasin plătit
- ...la comandă? - Doamne ferește, nu.
Dă-i-l lui pe cel ars.
Cojile dvs, domnișoară Liesl.
Pacea fie cu tine, Maică Stareță.
Am vești tulburătoare.
Vezi? E otrăvit.
- E otrăvit. - De ce e negru?
Tatăl meu m-a numit succesor provizoriu
și viitor beneficiar al imensei sale averi,
acumulată, cum știți, prin intrigi josnice.
Cum vor fi plătiți sclavii tăi?
Cred că vor primi un salariu modest.
Depinde de rege. Nu se poate interveni la acel nivel.
Dumnezeu ar obiecta la asta.
E împotriva sclaviei în Biblie?
Eu sunt împotrivă.
Cât valorează cuvântul unui escroc șarlatan?
E o foamete teribilă în această regiune. Cutie, adică.
Știu, e opera noastră.
Acest om fără prieteni mă derutează.
În ce sens?
Noi am provocat-o.
De regulă, ar fi un nivel de sărăcie normal,
dar acum noi controlăm grâul.
Mișcarea noastră e să livrăm provizii în termenii noștri.
Sfinte Dumnezeule! E etic?
E condamnabil, demn de iad.
Totuși, întrevăd șansa de a înfăptui,
prin harul lui Dumnezeu,
fapte bune semnificative prin resursele enorme
pe care mi le-ar oferi.
Memorează combinația asta. Unde e seiful vei afla din testament.
Ar putea fi chiar intenția sa ascunsă.
De unde provine?
Din Mexic.
Nu cactusul.
Această brutalitate a ta.
Nu mă cunoști, băieții locuiesc în altă parte.
Nu e iubire în casa asta, din câte văd.
Dumnezeu lipsește.
De ce?
Rămân profund reticentă să părăsesc Ordinul
și abia aștept să mă întorc la mănăstire.
Nu cred că e vina mea.
E o profeție autoîmplinită ce-a început în leagăn.
Nimeni n-avea grijă de mine, doar dădaca.
- A fost alungată și umilită. - De ce?
A abuzat de poziție. Trebuia făcut.
De altfel, sărmanii ei fii, frații mei,
tânjesc după afecțiune sororală.
Aripile au un miros care-ți rămâne pe degete dacă le atingi.
Unele miros a lămâie, altele a ciocolată.
Unele miros a urină.
Te interesează fluturii?
E o întrebare serioasă?
Se preface?
Mă interesează bunăstarea tuturor viețuitoarelor.
Foarte bine. Foarte bine.
Ce sfat i-ați da umilei dvs slujitoare?
A fost ucisă, apropo. Sinucidere e doar versiunea oficială.
Cred că știu de cine.
Dar am încercat să stau deoparte.
Fiul tatălui meu.
El e asasinul pe care-l bănuiesc.
Fiul tatălui tău? Adică, fratele tău.
- Frate vitreg. - Unchiul Nubar e ucigașul mamei?
Așa bănuiesc.
Ne-am urât mereu, desigur,
dar tot facem afaceri printr-un intermediar,
pentru că e foarte viclean.
- „Să nu ucizi”. - De acord.
Trebuie adus în fața justiției, dacă spui adevărul.
Broadcloth, trezește-mi notarul.
Da, domnule.
Semnează documentul...
și îți dau cuvântul meu solemn
că vom dezlănțui o răzbunare cruntă împotriva acelui măcelar nemilos
care e unchiul tău Nubar.
Adică îl vom aresta?
Cred că da.
E unul dintre partenerii noștri principali, evident.
Mă voi ruga pentru asta.
Tată Ceresc, dă-mi călăuzirea ta în această decizie grea.
Amin.
Dumnezeu m-a chemat aici cu un scop.
Fără sclavi, fără foamete, fără cămin.
Consideră-te în perioadă de probă.
Legământul tău sacru a fost anulat.
Un rozariu laic va sosi de la bijutier după-amiază.
Sper să-ți fie pe plac.
P.S. Cum mai stați cu reumatismul?
Mă rog pentru sănătatea și pacea dvs.
Jasper.
Binecuvântează-ne pe no, aceste daruri sfinte pe care le vom primi de la Tine.
- Să ne rugăm pentru săraci și bolnavi... - Ce-i porcăria asta?
- Doar nu vrei să-i convertești. - Ne rugăm pentru nevoiași.
- Deja am făcut-o. Citim Geneza. - Ne plecăm în fața Ta...
- ...în numele Tău. Amin. - Amin.
De ce insistați să faceți lucruri pe care nu v-am spus să le faceți?
Supa asta vine din bucătăria noastră?
Pare mult mai bună.
E mult mai bună.
Eu am o bucătăreasă franțuzoaică, a voastră e belgiană.
Da.
Ce? Ce? Ce?
- De ce vă e frică? - Nu vă temeți.
Mănâncă doar viermi și greieri,
și, ocazional, pe semenii lor.
Sunteți bărbați sau șoareci?
Vă vreau lei!
Fără insecte la masă.
Îmi cer scuze. Desigur.
Da, domnule?
Melcii sunt buni.
Mulțumesc, domnule.
Sunt buni!
Lui îi place supa.
Tu luai cina cu tatăl tău când erai mic?
Nu.
Regulă nouă.
De azi, veți avea voie la maxim doi prieteni aprobați.
Fiecare. Vom face o listă.
Oricine nu e pe listă va avea interzis accesul aici.
Și un nou motto:
„Frânge-te,
dar nu te îndoi. ”
Nu știam că locuiești într-o cocină.
Reparați-o.
Nu cumpăra tablouri frumoase.
Cumpără capodopere.
Ce rost are s-adopți copii în casa asta de nebuni?
Îmi încerc șansa.
Am copiii mei,
dar cei adoptați s-ar putea dovedi mai buni.
El ar putea fi mai deștept ca Einstein, din câte știm.
Ăsta este un nit solid.
Poate cel mai eficient dispozitiv conceput în feroneria mecanică
pentru a uni permanent două grinzi, tije, stâlpi sau coloane.
E baza ingineriei civile moderne,
deși folosirea sa datează din Epoca Bronzului.
Preț normal: zece pe-un sfanț.
Trezirea. Avionul nou e pe pistă.
- Decolăm în zece minute. - Ce?
- Trezește-te! - Stai.
De ce? Unde mergem?
- Îți spun în avion. - Spune-mi acum.
- Îți spun în mașină. - Spune-mi acum.
- Supune-te. - Mă culc la loc.
Avem un sabotaj.
Uite, în ultimii cincizeci de ani
valoarea de piață a niturilor solide a crescut
de la 3 dolari americani și un sfert la 27 și jumătate pe baril.
Azi-noapte, niturile au sărit la 900.
- Ce înseamnă pentru noi? - Că deficitul explodează.
E o goană și după picheți și pietriș.
După toate materialele de construcții din tot Orientul Apropiat de vest.
Dușmanii mei manipulează piețele pe care le manipulam noi.
- Cine sunt ăia? - Incendiatori.
I-am angajat să dea foc casei, dacă e nevoie, pentru asigurare.
Sunt doar în recunoaștere, deocamdată.
Aia nu e valiza mea.
Ți-am luat una nouă.
Cealaltă n-ar fi potrivită pentru călătoria asta.
Pare un coș de picnic.
Azi, diseară și mâine,
ne vom întâlni cu fiecare titan din fiecare cutie
și ne vom preface de acord cu ce am convenit,
dar de fapt, nu suntem, nu putem.
Trebuie acoperit deficitul.
- Cât e deficitul? - Deficitul? Nu e doar atât.
Da, parțial e un minus financiar față de veniturile așteptate.
Dar, mai periculos,
e o felie lipsă dintr-o plăcintă prea mare pentru tavă.
Mă refer la sumă.
Tot ce avem. Patrimoniul nostru plus încă ceva.
Trezește-l pe preceptor.
CUTIA 1 - PRINȚUL FAROUK ȘI CONSORȚIUMUL SACRAMENTO
PREȚUL NITURILOR SOLIDE EXPLODEAZĂ SABOTAJ REUȘIT
Contramăsurile inițiale au avut rezultate eficiente, după cum vedeți.
Subiectul e angajat într-o campanie de vizite clandestine.
Străbate regiunea pentru a înfrunta fiecare partener
încercând să renegocieze termenii și să salveze afacerea
înainte de ceremonia de semnare de la sfârșitul lunii.
În plus, un nou raport medical indică
faptul că ar fi suferit un traumatism cranian prin impact contondent.
Sunt șuruburi sau buloane?
Probabil ambele.
Acumulate în mai multe accidente.
Ce e în lada de fructe?
Las-o. E fragilă.
- Ce e? - Lucruri fragile.
Las-o-n pace.
- Dar ce e? - Doar...
Sunt grenade. Mulțumită?
Acum ești dispusă să fii atentă?
De ce călătorim cu o ladă de grenade?
Am un surplus. Un număr considerabil.
Acum, o grenadă mă costă mai puțin ca un glonț.
Și le folosești?
Nu e un factor relevant.
Degetul.
De-acum, vei fi secretarul meu administrativ.
- Ultimul a sărit în aer, după cum știi. - Minunat.
Servieta aceea, de care ești responsabil,
conține toți banii lichizi pe care îi am acum.
Ține-o mereu la tine...
- Și nu o pierde. - Voi face tot posibilul.
Doamne sfinte! Uitați-vă la ea.
Nu-i admirabil cum reușește să se prindă la viteza asta?
Cum reușește?
Vreți o lecție sau doar vorbim?
Cunoașteți segmentele tarsale,
acei perișori cu structuri de gheare
ce se agață de neregularitățile unei suprafețe aparent netede.
Totuși, libelula e dotată și cu mici cârlige...
Nu-ți pierde ideea.
...numite „pulvili”.
De când nu te-ai mai spovedit?
- De la 14 ani. - O, Doamne.
Încă mai crezi în Dumnezeu?
Din păcate, nu.
Deci ești ateu.
- Sunt un om de știință. - Ești un ateu.
Ești virgin?
Nu neapărat.
Contează?
Nu știu.
Și tu ești atât de teribil de pură?
Evident. Cum poți să mă-ntrebi așa ceva? Uită-te la mine.
N-ar conta. Chiar dacă ai fi cea mai ieftină fată
din cel mai sordid bordel din cel mai jegos cartier cu felinare roșii...
- O, Doamne. - ...de pe glob.
Nimic n-ar putea vreodată să-ți umbrească frumusețea.
Mulțumesc.
Cu plăcere. Nu am prejudecăți.
Sunt un boem.
Credeam că ești din Oslo.
Nu chiar boem.
De fapt, am fost la bordel o singură dată.
M-a lăsat indiferent.
Începem coborârea.
Pregătiți documentele înainte de debarcare,
ca să nu-mi întârziați programul.
Pașapoartele.
Al tău unde e?
Eu n-am pașaport.
Oamenii normali vor drepturi fundamentale
legate de cetățenia în orice națiune suverană.
Eu nu.
Reședința mea legală e o baracă în Portugalia.
Domiciliul meu oficial e o colibă la Marea Neagră.
Locuința mea certificată e un adăpost pe o stâncă
ce domină pădurea subsahariană, accesibil doar pe o cărare de capre.
Nu locuiesc nicăieri.
Nu am cetățenie.
N-am nevoie de drepturi umane.
Ce-a fost asta?
Aș zice... nimic.
E același zgomot pe care l-am auzit ultima oară când a explodat avionul.
Dar de data asta... n-a explodat.
Deci, nu e motiv de îngrijorare.
Eu, unul, mă simt în siguranță.
Mai e mult de mers, nu?
Trebuie să-i găsești un loc bun de îngropat.
Da.
Apropo, nu mi-ai fost niciodată indiferentă.
Ți-am urmărit mereu progresele cu mare interes.
- Adică? - Bjorn!
- Unde e servieta? - În mașină.
Cum m-ai urmărit?
De obicei aveam câțiva agenți care-ți observau activitățile,
notele, istoricul medical,
- ...corespondența și așa mai departe. - Mă spionezi de când m-am născut.
Nu e spionaj, dacă ești părinte.
Ci grijă.
Sau, cel puțin, interes.
Iată-l pe prinț.
Ba nu. E altcineva.
Cred că sunt... asasini.
Șofer, grenadele.
Șofer!
Salutări!
Văd că te-ai înarmat. Bravo.
O, nu, asasinii i-au împușcat șoferul.
Voi despăgubi familia în numele regelui,
care deplânge prezența tâlharilor în regatul său.
Cred că l-am recunoscut pe asasinul acela.
Cred că a lucrat pentru mine.
- Ea cine e? - Fiica mea, Liesl.
Încântată, Alteță.
E mireasa lui Hristos. Ce păcat.
Mi te poți adresa.
- Iartă-mă. Ești splendidă. - Mulțumesc.
L-au nimerit direct în inimă. Pe șofer.
- Sărmanul. N-a suferit. - Eu cred că a suferit.
Un umil simbol al recunoștinței poporului tatălui meu
pentru eforturile tale eroice în folosul comunității noastre.
Încă un cuțit. Are și fiica mea unul. Arată-i-l.
- Sfântă născătoare! - L-am luat de la aeroport.
- O grenadă? - Mulțumesc.
Cât de sigur e acest tunel
în stadiul actual al construcției?
Sută la sută. Nu te alarma de tremur.
- Domnișoară Liesl... - Vreți să vă țin de mână?
Eram pe punctul de a sugera același lucru.
Vă mulțumesc amândurora.
E un tunel excelent.
Eu, unul, mă simt în siguranță.
Dar tu ești obișnuit să supraviețuiești.
Stop!
Îmi cer scuze.
La fix.
Acesta nu e documentul pe care am convenit să-l validăm.
Ce? Ba da, este.
L-ați manipulat cu nerușinare!
Dar acordul e deja încheiat.
E doar o întâlnire simbolică pentru a uni șinele.
O formalitate.
Nu va mai fi.
O grenadă?
Chiar l-ai manipulat?
Puțin.
- Cum ați îndrăznit? - Ce te-a făcut să crezi...
Nu e vina mea!
Mincinos ordinar!
Cineva trebuie să acopere deficitul.
Nu vom fi noi.
Îl rescriu cum era. Ne putem înțelege.
Plecăm.
Resursele tezaurului nostru s-au epuizat
- ...cu forarea acestui... - Nu e problema noastră.
E a lui și a dumitale.
Adio.
Stați!
S-o rezolvăm ca în Colorado
pentru concesiunea Fort Junction.
Doi la doi, primul la cinci.
Asta ne pune într-un dezavantaj spectaculos.
N-am jucat baschet în viața mea.
Nici măcar nu știu regulile.
Suntem outsideri, e drept.
Dar cred în șansele noastre.
Baschetul, fără discuție, e punctul lor forte,
dar și slăbiciunea lor.
Două beri, vă rog.
Eu nu vreau.
N-am atins alcool în viața mea, decât vinul de la liturghie.
Vinul de liturghie nu e distilat.
Într-un tunel întunecat și cald, o bere e delicioasă.
Ar trebui să guști.
În regulă. Două beri.
- Spuneți. - Cap.
Cap.
Unu la zero.
O încercare respectabilă.
Aruncare pe sub mână inversată.
- Ce-ați spus, vă rog? - N-am scos un sunet.
Ați auzit ce mi-a spus domnul Reagan?
Când face aluzie la mama mea,
face aluzie la suverana unui popor de zece milioane de oameni.
N-a spus nimic de suverană.
Nu-l asculta. Vrea să te deconcentreze.
Fă-ți jocul, Farouk. Dacă pot să vă spun așa, Alteță.
Habar n-am cum se joacă. Îmi e complet străin.
- Dar ești bun. - Nu sunt bun!
Doi la zero.
A fost valabil?
N-a fost valabil, dar e prima oară când văd așa ceva.
Trebuie să bați mingea când te miști.
Am greșit că nu i-am spus.
Cât de bine îl cunoști?
- Cât de bine îl cunosc pe... - Anatole Korda.
Zsa-Zsa, tatăl tău.
Nu bine. Mai mult din auzite.
Înțeleg.
Care sunt directivele tale în această misiune?
- Directivele mele? - Dacă ai, desigur.
Aș tinde să spun, cred, să-l pun la încercare.
Și invers, aș adăuga.
Sunt indiscret?
- Ești indiscret? - Poate. Pe jumătate.
Indiscret și, din motive egoiste, îngrijorat pentru viitorul tău.
Aruncare din săritură cu dublu pas înapoi.
- Cum e... - Mă întreb.
...să cazi la pământ în flăcări?
- De câte ori? - Șase, până acum.
Sportivitate, domnilor.
- Face parte din joc. - Nimic personal.
Aruncă bine de data asta, imbecilule.
Ți-ai imagina că te-ai putea îndrăgosti de un om ca mine? Ipotetic, vorbind.
Ești beat după trei beri.
Cred că o iau ca pe o întrebare complet sinceră.
Surorile în Hristos nu se angajează în relații romantice.
- Serios? - E un jurământ.
Atunci nu mai flirta cu prințul!
În plus, la o adică, nu mai ești călugăriță.
Ești o femeie de afaceri.
Te prefaci?
Ai mai întrebat o dată. Nu știu la ce te referi.
Cârlig de stânga orb peste umăr.
Da!
A fost cel mai groaznic accident de avion din care am supraviețuit.
Cred că am murit...
pentru un minut și jumătate.
Mă simt din nou la fel.
- Ce se întâmplă? - Nu știu.
Am renunțat?
Hai, Zsa-Zsa. Cum ai zis, fă-ți jocul.
Nu sunt sportiv.
Mă pasionează mai mult grădinăritul.
Dușmanii mei sunt peste tot.
Aș vrea ca fiica mea să vină aici.
Bea bere cu secretarul tău administrativ.
Cheamă călugărița.
E preceptor.
Insecte și subiecte conexe.
Scuze pentru nepolitețe. Berile au fost prea tari.
Taci.
Am fost prezent la nașterea ta.
Moașa era o babă scorpie și zbârcită.
Am tăiat cordonul cu o foarfecă de gard viu, invenția mea.
Eram foarte atașat de mama ta și n-aș fi ucis-o niciodată
pentru absolut nimic.
Cum ai devenit religioasă?
Părintele supraviețuitor m-a dat la mănăstire la cinci ani.
Să te protejez de bărbați.
Nu credeam că-ți vor spăla creierul.
Ești singura pentru care aș fi vrut să fiu un tată adevărat.
Dar nu s-a putut.
Porți numele bunicii mele,
care nici măcar nu m-a recunoscut.
- E tipic pentru el? - Din câte îl știu, nu.
De obicei, e cel mai viclean și întreprinzător om de afaceri.
O ultimă aruncare.
De la capătul șinei.
Dacă Farouk nimerește, acordul merge mai departe
conform documentului original, de dinainte să-l manipulez.
Cu condiția să acoperiți 10% din deficit.
- Aveți cuvântul meu... - Lăsați.
- Eu? - Tu.
Dacă ratează, jumătate de milion de franci elvețieni sunt acolo.
Sunt ai voștri.
Iată servieta.
În regulă, Farouk, dacă pot să vă spun așa, Alteță.
Aruncă.
Pot să arun mingea așa?
Am cunoscut-o pe mama ta.
O clipă.
Te implor, Tată Ceresc, fă să avem noroc
și susține afacerile pe care le face tatăl meu...
CUTIA 2 - TREABA DIN MARSILIA ȘI SINDICATUL NEWARK
Bunul meu soț,
ce jertfă e asta?
Bani.
Nu e fiica ta.
Ai ochii mei.
Nu ți se spune niciodată?
Nimeni nu mi-a spus că semăn cu cineva.
Da, așa e.
Doar că ai tăi nu sunt albaștri.
Ce-i asta?
Nu știu. Du-te și află.
Și el are ochii mei.
Unchiul Nubar.
Nu e uman.
E biblic.
Pentru ce anume te-ai rugat?
Ca prințul Farouk să reușească acea aruncare imposibilă?
Chiar și ateu fiind, fără voia Domnului, ar fi ratat cu km.
Nu e vrăjitorie.
Formularea, pe care n-o rețin, nu contează.
Contează sinceritatea devoțiunii.
Asta e.
- Ce? - Nu, asta e.
Ce?
Asta e.
Pilotul spune că aveți un telefon.
- Într-un avion! - Cine mă caută?
Un anume domn Savarin-Montrachet.
Marseille Bob.
Salut, Robert.
Alo, alo?
Bună ziua, Robert.
Da, totul e bine.
Tunelul?
E perfect.
Frații acceptă să acopere deficitul.
Da, integral.
Toată lumea e mulțumită.
Ne vedem diseară.
Te pup.
I-ai spus lui Marseille Bob
că grupul din Sacramento va acoperi deficitul?
- Nu. - „Integral”, ai zis. Știu franceza.
Altă manipulare.
Bine, da. Dar am o strategie. Ascultă-mă.
Asta ar trebui să fie aici? Era sub căruciorul cu mâncare.
- Doamne. - Cât timp a mai rămas?
Optsprezece minute.
Perfect. Aterizăm în zece minute.
Eu unul, mă simt în siguranță.
Un, doi, trei.
Cargoul va acosta la flux.
Întâlnirea e la miezul nopții.
Să luăm două taxiuri? Două taxiuri.
Am aranjat o cină, între timp.
- O grenadă? - Mulțumesc.
Vă pot oferi un cocktail cu șampanie?
Nu beau.
Nu m-am atins de alcool în viața mea.
- Doar bere și vinul de liturghie. - Nu sunt distilate.
E un amestec delicios cu cireșe și un cub de zahăr.
Bine, două cocktailuri cu șampanie.
Am cunoscut-o pe mama ta.
Pentru cine e? Ce e?
- Nu știi? - Nu.
Îți recunosc scrisul de mână.
Ai scris-o tu?
Consorțiul din Sacramento refuză să acopere deficitul
și tu încerci să mă șantajezi în secret ca să salvezi acordul.
De fapt, presupun că e o extorcare, e atât de grosolană.
- E o manipulare de-a ta. - E absurd.
E tras de păr.
De unde atâta neîncredere? Tipic franțuzească.
Cum am fi putut ști că vei primi o scrisoare anonimă
- ...în mijlocul... - Nu mă vei convinge.
Sunt absolut convins că tu ești responsabil
de această scrisoare anonimă.
Dacă mai negi, te dau afară.
E o amenințare? Cineva trebuie să acopere deficitul.
E sabotaj! Niturile nu sunt vina mea!
Cineva manipulează... Piața e manipulată!
Te înșeli în privința scrisului meu.
- A copiat-o Bjorn. - Cum ai putut face așa ceva?
Ai recunoscut totul după ce ne-ai făcut să jurăm că nu vom dezvălui asta,
nici măcar sub tortură.
- O numești strategie? - Nu pune botul.
Ei acoperă 10%, Farouk încă cinci.
În ce hal ai ajuns? Poate-ai avut prea multe accidente de avion.
Mă retrag din acord. Un taxi.
Îl rescriu cum era. Ne putem înțelege.
- Prea târziu. - Nu, nu.
Îl rescriu cum era. Ne putem înțelege.
- Prea târziu. - Nu, nu, nu.
Îl rescriu cum era. Ne putem înțelege.
Ce-a fost asta?
Ăsta e un jaf în numele
Corpului Milițienesc Radical pentru Libertate Intercontinentală!
Toți banii, bijuteriile și ceasurile în saci!
Suntem depășiți.
Cine sunt? Nu-i cunosc pe teroriștii ăștia.
Trebuie să fie de afară.
Veniturile confiscate vor beneficia
nu doar de activitatea administrativă a organizației,
ci și de orfani și văduve, orbi, bolnavi, răniți,
țărani, profesori și de construcția de stații de epurare.
De ce trageți în tavanul meu?
Jefuiți-mi clienții și cărați-vă.
- Bjorn, grenadele. - Nu.
Niciun fond din vânzarea bunurilor voastre nu va fi irosit.
Acești fluturași ilustrează politicile noastre.
E prea mult.
De ce trageți în tavanul meu?
E un jaf în numele Corpului Milițienesc...
Asta am înțeles. Întreb despre tavanul meu.
Distrugeți un club magnific, idioților!
Luați prada și plecați!
Să dialogăm.
A încasat un glonț pentru mine?
Am încasat un glonț pentru tine.
Știu, am fost aici.
- Unde e rana? - Aici.
- De unde țâșnește sângele. - Bine.
Nu e grav.
Acreditările tale diplomatice au încetinit glonțul.
Ne cerem scuze pentru această violență gratuită.
- Te-au împușcat? - Pe mine m-au împușcat...
dar tatăl tău a făcut un gest eroic, se pare.
Era rândul lui, la drept vorbind.
Scoate-l.
Eu?
Scoate-l.
Păstrează-l.
E cel care nu te-a nimerit.
Mi-a făcut plăcere.
Întâlnirea e la miezul nopții.
Tot vrei să te retragi?
Cum aș mai putea acum?
Două taxiuri.
Nu scoateți o vorbă.
Cu Marty, despre deficit.
Ne prefacem că scopul e să construim și să cimentăm încrederea.
Bjorn.
Unde e servieta?
N-ar fi trebuit s-o las în taxi.
- E cineva alergic la insecticide praf? - Nu.
- Aveți arme de foc sau de orice alt fel? - Am un pumnal.
Ce scop au grenadele pe care le-ați adus la bord?
Sunt cadouri, cred. Are o grămadă.
O să am nevoie de o transfuzie?
Intră. Mă bucur să te văd. Intră. Ce mai faci?
Intrați.
Intră.
M-au împușcat, dar acreditările diplomatice au încetinit glonțul.
Ea e fiica mea, Liesl.
Ai nevoie de o transfuzie?
Am zero negativ, sunt donator universal.
- Cine l-a împușcat? - Teroriști din altă parte.
- Ați ripostat? - Nu încă.
Profesorul Bjorn, secretarul meu administrativ.
Bun venit la bord. Fă-te comod, ia loc.
Tu acolo, tu acolo, tu acolo,
tu acolo, eu aici.
Nu-mi cere să acopăr deficitul. Știu de niturile solide.
Nici vorbă. E o întâlnire simbolică, o formalitate.
- Dă-mi un covrigel. - Desigur.
- O grenadă? - Mulțumesc.
- La naiba! - DDoamne!
Hei.
M-a trezit în toiul nopții cu o agitație la parter.
Urlete, uși trântite, geamuri sparte.
Un scârțâit, ca de pisică prinsă în capcană.
M-am ridicat și m-am furișat afară prin ușa spălătoriei.
Noaptea mă încuiau.
Am alunecat pe balustrada spiralată.
Deadstock nu m-a văzut. Era majordomul adjunct.
Am traversat lunga galerie a salonului.
Bun-Bun într-o mână, Mousey în cealaltă.
Ceasul bunicului a bătut ora trei fix.
Ușa s-a deschis și tatăl meu a apărut în lumină.
Purta o pijama albă și un halat alb.
Avea tăieturi pe față, ca după un accident de avion.
Avea părul ciufulit.
„Du-te la culcare”, ai spus.
„Unde e mama? ”, am întrebat.
„Doarme”, ai spus.
Dar nu era adevărat. Era acolo.
O vedeam reflectată în oglinda
de pe ușa din spatele tău, în capătul camerei.
Purta mănuși și un palton.
Bluza era descheiată. Pieptul îi era gol.
„Mama ta nu va mai locui cu noi”, ai spus. „Du-te la culcare. ”
Am mers cu spatele la scări, apoi am fugit.
M-au trimis departe în primăvară.
Obiecție, Onorată Curte.
E o versiune total distorsionată a poveștii.
E punctul de vedere al unui copil, ceea ce e de înțeles,
dar exasperant.
N-am mai văzut-o niciodată.
Nu eu sunt judecat, nu?
Voi mărturisi un lucru îngrozitor pe care nu mi-l vei ierta.
Ia o pauză.
Dacă știu cine ți-a ucis mama, și nu am fost eu,
e pentru că am făcut altceva ce poate a cauzat asta.
Mama ta nu era o călugăriță ca tine.
Avea amanți.
Unul era unchiul tău Nubar.
Am fost profund ofensat, în ciuda propriilor infidelități,
și l-am înșelat, falsificându-mi scrisul,
făcându-l să creadă că mama ta îl trăda
cu secretarul meu administrativ de atunci.
În concluzie, cred că el i-a ucis pe amândoi.
Ai iubit-o?
Dacă eram deosebit de atașat de ea? Nu.
Trebuie să-l aducem acel om în fața justiției,
dacă ce ai spus e adevărat.
- Jur solemn că e adevărul. - Scutește-mă.
Îți cer iertare.
Ești iertat.
Pur și simplu?
Ți-am mărturisit un lucru teribil.
Am spus o minciună otrăvitoare și mama ta a murit.
M-am așteptat mereu la ce e mai rău de la tine.
Te iert. Asta ne învață.
Nu mai putem respecta termenii pe care am convenit să-i validăm.
Acest document prezintă propunerea revizuită.
Destul sânge.
- Cum îndrăznești? - Cum îndrăznești tu, mincinosule!
- Cineva trebuie să acopere deficitul! - Ce te-a făcut să crezi
că ai tupeul să scapi cu una ca asta?
Stai, stai. Nu!
E sabotaj! Nu e vina mea!
Știu de niturile solide!
- Ți-am spus! - Niturile solide.
Prințul și tatăl său acoperă 5%.
Cei din Sacramento 10.
Marseille Bob a acceptat 15.
Tu ești cel mai bogat, 25.
De ce aș face-o?
Avem un contract cu valoare juridică.
Nu, eu am spus 12,5.
15. Am încasat un glonț pentru tine.
Pentru că, dacă refuzi,
nu pun la loc siguranța.
O grenadă activă.
E un proiect mare de care, dacă reușește,
vor beneficia toți partenerii noștri timp de generații.
Mulțumesc pentru participare. Liesl, afară.
Nu plec ca să te las să te arunci în aer pentru afaceri.
Mă întrebai dacă am o strategie? Iat-o.
Credeți că va funcționa?
Nu cu fiica mea în raza exploziei.
- Liesl, afară. - Trebuie să pleci.
Pleacă tu.
De ce n-aș accepta acum ca să te trădez mai târziu?
Mă ameninți cu o grenadă.
Am încredere în tine.
Cred că am și eu încredere în tine.
Nu mă amăgesc că spui adevărul sau îți ții cuvântul,
dar presupun că m-a impresionat această mascaradă absurdă a ta.
Mă bag. 20%.
Compromițându-mi șansele de profit
într-o afacere deja extrem de riscantă.
Doar ca să te văd dirijând marele final.
Mulțumesc pentru sânge.
Cu plăcere.
CUTIA 3 - VERIȘOARA HILDA ȘI AVANPOSTUL UTOPIC
Mesajul interceptat al subiectului în tranzit
sugerează o posibilă fuziune strategică cu Casa Sussman-Korda.
Depeșa criptată a unui agent sub acoperire raportează:
„Resursele țintei scad, partenerii sunt reticenți.
Ținta depune repetat sume uriașe
în mâinile agentului.
Agentul a încercat să-i piardă, dar nu-l lasă inima să-i fure sau să-i distrugă.
Prea crud, în aceste circumstanțe. ”
Voi discuta cu el.
„Mai mult, ținta a numit-o pe fiica sa succesor oficial.
În prezent, e călugăriță.
Nu pentru mult timp, sper. ”
Trebuie să îngenunchez?
Singura mea condiție e ca mariajul nostru,
pe bază legală, să rămână o uniune pur romantică.
Fiica mea trebuie să rămână unica moștenitoare.
Tatăl meu și tatăl său, bunicul tău, mai exact,
aproape s-au ucis reciproc.
Poate știai, nu?
Nu, sunt nouă în familia mea.
Prieteni la cataramă, orice ar însemna asta,
au intrat în afaceri, au creat un gaz toxic extrem de eficient,
au ucis mii de soldați și au câștigat zeci de milioane.
Într-o zi, în laborator, o ceartă aprinsă a degenerat într-o încăierare.
S-au atacat reciproc
cu doze letale dintr-o nouă versiune experimentală a aerosolului de război,
care, din fericire, s-a dovedit mai puțin eficientă decât formula originală.
Amândoi au supraviețuit, dar colaborarea lor s-a încheiat.
Patruzeci de ani mai târziu, l-am întrebat pe tata,
pe patul de moarte, chinuit de ușoare efecte neurologice:
„Despre ce vă certați? ”
Știi ce a zis?
„Cine pe cine putea bate.
Sau la ce. ”
Ceea ce, probabil, e la originea majorității problemelor pe Pământ.
„Cine pe cine putea bate. Sau la ce. ”
„Dacă ceva îți stă în cale, zdrobește-l. ”
Ăsta a fost sfatul tatălui meu înainte să mă dezmoștenească.
A cerut să fie mumificat și îngropat într-o piramidă.
Am cumpărat terenul și am schițat proiectul,
dar nu l-am construit niciodată.
L-am incinerat, în schimb.
Oricum, ce putea să facă?
- E sintetic? - Evident.
E un substitut pentru cel real, pe care acum nu mi-l permit.
Dacă ești dispusă să-mi dai o parte din fonduri,
- ...voi fi încântat... - Nu-ți dau un sfanț.
Ai o concesiune pe 150 de ani asupra proprietății și apelor.
M-aș putea căsători cu tine scurt timp pentru experiență,
ca un capitol dintr-o carte, în funcție de sfatul fiscalistului meu,
dar n-o să te ajut să acoperi deficitul.
E împotriva intereselor avanpostului meu utopic.
Nu ți-o cer, ci ți-o spun ca potențial viitor soț.
Nu.
Nu ți-o cer.
Te implor,
- ...ca văr preferat. - Nu.
Supune-te.
De ce?
Dacă se mărită cu mine, nu sunt sigur că n-o vom forța să acopere deficitul.
Depinde de jurisdicția unde are loc căsătoria.
Crezi că mama mea s-a sinucis, cum se zice?
Nu.
Dacă e așa, cine crezi că a ucis-o?
Știu doar ce se spune.
Unchiul meu e tatăl meu?
CUTIA 3 ½ DIRECTIVA DE URGENȚĂ
A sosit sacul diplomatic.
Deschide-l.
„Inventar.
Unu, șosete curate, zece perechi.
Doi, o carte. «Puricii Americilor» de Karlsen și Voit.
Trei, rapoarte financiare de analizat.
Patru, facturi de plătit.
Cinci, directivă de urgență, urgentă.
Șase, batiste curate, un pachet. ”
Revin-o la cinci.
- Da. Ar putea fi important. - Dă-mi-o.
E sabotaj, din nou.
Dă-i asta pilotului. Schimbăm cursul.
- Unde mergem? - Acasă.
S-a aprobat o moțiune parlamentară menită să mă blocheze.
Trebuie să fiu acolo cu notarul mâine la ora 12:00.
- Și dacă nu mergeți? - Devin cetățean britanic.
Ne confiscă bunurile, mă extrădează și mă închid.
Înțeleg.
Asta e pentru tine. La mulți ani.
Câți ani ai?
Douăzeci și unu.
Nu-ți înțelegem scrisul.
Ăsta e un unu sau un șapte?
La naiba.
E un G.
L-a manipulat.
Ce?
Bați în codul Morse.
Da? N-am observat. Ce ciudat.
L-a...
manipulat.
Știi codul Morse.
Nu fluent. L-am învățat la școală, în copilărie.
Tu știi codul Morse.
Sunt bibliotecara mănăstirii.
Fie că sunt pergamente latine sau manuscrise vechi,
- ...eu le descifrez. - Fascinant.
- Măiculiță! - Doamne.
I-au otrăvit berea. Trebuia s-o analizăm.
Îl lași să bea în carlingă?
Doar bere.
Treeți în spate și țineți-vă bine.
De ce sunt aici, urmărită de un avion de vânătoare?
Am o vocație.
Cred că-l recunosc și pe asasinul ăla.
Și el a lucrat pentru mine.
Mă auto-dezmoștenesc.
Ce lucru oribil de spus unui tată.
Mai ales în perioada ta de probă.
Doamne sfinte, a revenit!
Data viitoare când ne mitraliază, aruncă-i o grenadă.
Deci te prefaci.
N-am nimic cu tatăl tău, nici cu ce face el.
Tatăl tău, însă, manifestă uneori ostilitate
față de guvernul SUA, aliații și dușmanii săi.
Treaba mea e să observ,
- să raportez și să mențin... - Ești un spion.
E o poveste captivantă, presupun.
După război, interesele mele
erau aceleași cu ale celui pe care vi l-am prezentat ca profesorul Bjorn.
Am terminat studiile la Princeton
și am ajutat la fondarea unei reviste științifice pentru expatriați,
publicând poezie, desene și proză ecologică.
În cele din urmă, guvernul s-a oferit să ne subvenționeze revista,
în scopul promovării intereselor culturale americane.
Dar de fapt voiau să devenim cu toții agenți de informații.
Sper că nu vă simțiți trădați.
Aș putea redeveni eu, dacă dorești.
La urma urmei, nu e foarte diferit de cum m-ai văzut deja.
Ce-ți spuneam? În esență, aceeași persoană.
Nu, ești diferit.
Nu sunt un boem, sunt un conservator moderat.
Și nu sunt din Oslo.
Sunt din Wilmington, Delaware.
Sunt un băutor experimentat.
Deși mă simt mai dezinvolt când mă prefac a fi amețit.
În plus, am scris cartea aia.
Aș fi vrut s-o citim împreună.
- Mustăcioara e falsă? - Nu. Da.
Le imită pe cele reale, pe care le port de obicei.
- Mă simt trădată. - Și eu.
Smintitule!
Îmi pare nespus de rău pentru asta.
M-ai angajat cu bună-credință să te învăț despre insecte.
Ăsta e un loc perfect ca să continuăm lecțiile.
N-am văzut niciodată atâtea într-un loc în viața mea.
Cu excepția unei gropi de gunoi de lângă Roma la fel de uluitoare.
De ce m-ai întrebat dacă m-aș putea îndrăgosti de cineva ca tine?
- Ipotetic. - Da.
- Făcea parte din misiune? - Nu.
Nu făcea parte din nimic.
Aș putea s-o justific ca o tentativă de a mă infiltra în afacerile voastre.
Dar, sincer, o consider încă o întrebare onestă.
Atât ca profesor Bjorn, cât și ca agent Karlsen de la Operațiuni...
Nu mă ajutați!
Nu mă ajutați.
Leag-o de un trunchi.
Aș putea să mă scufund un pic, dar o să-l salvez.
Nu, mă salvez singur.
Binecuvântează-ne pe noi și aceste daruri sfinte,
- ...pe care le primim... - Ce-i asta?
...din milostivia Ta.
- Umil implorăm harul Tău... - Nu te temi de Dumnezeu?
...plecându-ne înaintea Ta, în numele Tău. Amin.
- Amin. - Amin.
Ești împotriva sclaviei în Biblie?
Ajungi în iad.
Cred că primesc un salariu modest.
Urmașii din coapsa lui Adam. Mi-au răstignit unicul Fiu.
Știu, știu.
Iisus.
N-am murit.
De ce nu m-ai lăsat să mă înec? E redundant.
Misiunea noastră e doar să-ți sabotăm interesele economice.
Nu recurgem niciodată la violență extralegală.
- Nu sunt naiv. - Sunt conștient.
Care e planul?
Să-ți distrugem afacerea și să-i prăduim toate bunurile.
A fost oribil. N-o să uit niciodată.
Voi simți efectul traumatic
- ...până în ziua morții. - Serios?
Nu știu dacă să fiu devastat sau flatat, ori ambele.
De parcă aș conta.
Ce ți-a făcut familia noastră?
Scuze dacă te-am speriat. Nu se va mai întâmpla.
Cum ai trecut testul poligraf?
Suntem antrenați. Nu e greu.
- Faci karate? - Evident.
Te învăț, dacă vrei.
Nu, e prea târziu.
Nu știu de câte ori mai pot să mor.
Cărțile astea obscene ar trebui arse.
Cu excepția ăsteia.
REPREZENTĂRI ALE BLASFEMIEI ÎN GUAȘĂ
E sacrilegiu, dar mă inspiră.
Păstreaz-o, e a ta. Desfă-ți cadoul.
- O ador. - E superbă.
Care e adevăratul tău nume de botez, agent Karlsen?
Îmi place să mi se spună Bjorn.
Amintirile mele plăcute dintr-o copilărie nefericită sunt de la parter.
Aveam voie să cinez cu servitorii o dată pe săptămână.
Se prefăceau că mă iubesc.
Aveau de ales?
Și astăzi sunt un bucătar și spălător de vase excelent.
Șase și un sfert. Cocoșul cântă.
Măcăleandrul aduce viermi puilor din cuibul de pe pervaz.
Sora Maria pornește pompa de apă la șapte.
Clopotul sună pentru utrenie.
Forma zilei e aceeași în fiecare zi.
Ne place așa.
Când eram copil, țineam purici în pungi de plastic în cameră
și noaptea studiam morfologia și microscopia.
Locuiam cu mătușa mea maternă.
Părinții mei își făceau cercetările în străinătate.
Mătușa Beth era foarte bună, dar nu-mi aproba practicile.
Casa era dezinfectată regulat și pierdeam multe specimene.
Abia mai târziu i-am trădat, din gelozie și singurătate,
personalul bucătăriei.
I-am spus tatălui meu adevărul, că furau.
Credeam că o să-i devin aliat,
dar m-a bătut măr și n-a mai vorbit 90 de zile.
I-a concediat pe toți, oricum.
Mă întorc la mănăstire.
Nu, nu poți. Cum? Suntem naufragiați.
- Ești unica mea moștenitoare. - În perioadă de probă.
S-a încheiat, ești angajată.
La urma urmei, nu te iert. Îmi pare rău s-o spun.
În plus, trebuie să ne răzbunăm pe unchiul Nubar.
Să-l aducem în fața justiției, dacă vrei.
- Conștiința ta va decide. - N-am conștiință.
Nu te gândești la sărmanii sclavi și la foamete?
Mă întorc la mănăstire.
Să mă rog, să studiez și să lucrez pentru a-mi întări caracterul slab,
care probabil e genetic.
Cu alte cuvinte, e din nou vina mea.
Poți să dai foc casei, dacă supraviețuim.
Aici erai.
Salutări din nou, din mijlocul junglei.
Ce coincidență extraordinară să dau peste locul prăbușirii tale.
Salut, salut, salut.
Nu sunt un om de afaceri.
Dimpotrivă, sunt un revoluționar comunist, înarmat până-n dinți,
care trăiește într-o tabără din junglă cu o bandă de rebeli.
Dar chiar și eu observ că planul tău
sfidează legile de bază ale economiei.
De asta n-a fost realizat niciodată.
Planul meu e o sfidare absolută.
- Ce legătură ai cu societatea? - Eu?
Mă prefac a-i fi secretar administrativ, dar de fapt sunt preceptor.
Sincer să fiu, sunt spion pentru guvernul Statelor Unite.
Religia e suspinul creaturilor oprimate.
- Un protest împotriva suferinței. - De acord.
- Nu ești ateu. - Ba da, sunt.
Unii colegi de-ai mei, în schimb, doar se prefac.
Am avut o miliție privată. E o bătaie de cap.
Mai sunt 15 minute. Unde e notarul?
E nevoie de amprente și semnături.
Sunteți toți martori oficiali.
- Maică Stareță. - Inclusiv teroriștii.
Pacea fie cu tine, fiică.
Am fost doborâți de un avion de vânătoare.
Prin harul Domnului, am scăpat.
Mi-ați primit scrisoarea?
Da. Iată răspunsul.
Sunt gata să depun jurămintele.
Citește mai întâi scrisoarea.
Am primit o licență de căsătorie și un contract prenupțial.
Sunteți la curent cu propunerea, presupun.
Nu știam că a acceptat.
Ești foarte devotată, soră Liesl, dar ești risipitoare.
Pietrele de pe pipa ta, de pildă.
Ca să nu mai vorbesc de fastul rozariului tău.
Și acest pumnal ostentativ.
Dar de la un prinț.
Mă mustrați când am cea mai mare nevoie de încrederea și călăuzirea dvs.
Zorzoanele lumești îi ajută, uneori, pe cei buni să practice bunătatea.
Nu toți suntem meniți să ne negăm plăcerile pământești.
Unii prosperă în simplitate tăcută.
Alții găsesc frumusețe în culoare, splendoare și bucurie.
Asta nu e o mustrare, fiică.
Ești o fată bogată, așa ai fost mereu.
Vom continua să apreciem sprijinul tău financiar pentru mănăstire.
Dar nu vei mai fi călugăriță.
Lui Dumnezeu îi pasă mai mult de banii mei sau de sufletul meu?
Nu vorbesc în numele Lui.
V-aș putea ajuta, ca tată și mediator expert.
Bănuiesc că ați dat-o afară.
O îndemn pe Liesl să revină în sânul familiei și societății.
Vrea să continuăm finanțarea noului refectoriu.
- Cu recunoștință. - Evident.
Aveți autoritatea
să botezați pe cineva care vrea să devină catolic? Pe mine.
Ești ateu.
Am o revelație religioasă bruscă, dacă așa se cheamă.
Descrieți-mi cum a avut loc această revelație.
Aș zice că, parțial, se datorează experiențelor mele de pre-moarte.
Am un fel de viziuni. Vă scutesc de detalii.
Mai e și un beneficiu fiduciar.
Și mai ales, în proporție de 75%,
e influența influenței fiicei mele,
care m-a afectat profund.
Și cred că, la vârsta mea, trăgând linie,
e mai bine să fiu de partea ei.
Ideea e să fii curățat de păcat și purificat.
Nu funcționează dacă minți.
Nu mint.
Sunt capabil și dispus să cred sincer
în opusul convingerilor mele personale.
Pot face asta, în anumite situații.
Îți amintești combinația?
Altă cutie.
Asta e mai veche.
- Ce conține? - Nu știu.
Cică un relicvariu al istoriei familiei,
sigilat acum zece ani de notarul tatălui meu.
Ți-l lăsasem ție, dar din moment ce suntem aici...
ia-l.
O deschid mai târziu.
Străbunicul meu a construit hotelul.
Liesl ar fi a cincea generație de proprietari,
dacă tatăl meu nu l-ar fi vândut unui grup american
care l-a ruinat, evident.
Ceremonia de Semnare a Contractului
Clădirea e situată la o graniță instabilă între trei feude,
două dintre ele fiind sub lege marțială după o lovitură de stat.
În schimbul permisiunii
de a fura tabloul din acel tub de expediere,
tu și teroriștii tăi veți asigura securitatea
grupului nostru pe durata evenimentului.
Deci ei au furat tabloul.
Veți prezida. E un moment perfect pentru afaceri.
Sala de evenimente numărul cinci a fost autorizată,
conform legii, pentru o ceremonie civilă...
Chiar și un divorț imediat poate aduce profit.
- Ați vorbit cu el? - Da.
Sanctitatea Sa refuză să acopere deficitul.
Îl cunosc pe Felix. E încăpățânat.
Va trebui să plusăm.
Spune-i că îi ofer nouă suflete în plus.
Mai ești spion inamic?
Momentan, nu.
M-am gândit că aș fi mai util ca agent dublu.
Nu te pot plăti în plus.
Ar fi inclus în salariul meu de preceptor.
Contactul meu operativ. Nume de cod, Excalibur.
- Agent Karlsen. - Excalibur.
Știu totul despre niturile solide,
despre picheții cu bulon și pietrișul măcinat.
Acest birou nu poate confirma sau infirma nimic.
Nici nu ar recunoaște o astfel de informație...
E sabotaj!
Vă dau dau cuvântul meu solemn că n-o să vă las să câștigați.
Am aranjat să-l poți acuza personal pe unchiul tău Nubar.
- Serios? - Desigur.
E crucial să-l demascăm pe ticălos.
- Amin. - Amin.
Dar cel mai important e să ne asigurăm că stă bine cu banii.
UNCHIUL NUBAR
După cum știți, n-aș admite niciodată
posibilitatea, și cu atât mai puțin aș folosi cuvântul eșec.
Poate e o slăbiciune.
Pe de altă parte, ne lipsește doar o felie din acea plăcintă,
care e prea mare pentru...
O turbulență.
Eu unul, mă simt în siguranță.
Sir Nubar a sosit.
Între noi fie vorba, deficitul ar putea fi fără fund, un abis.
Ba chiar își schimbă natura.
A căpătat o dimensiune pe care n-aș fi putut s-o prevăd.
Deficitul emoțional. Dacă explodează...
Ai lucrat pentru mine.
- Cine? El? - Cine?
Pardon, eu? Nu.
Eram sub acoperire.
Doctor Lanzmann.
Îl recunosc pe acest asasin.
Cine te-a angajat să mă ucizi?
O, nu.
Pastila sinucigașă.
În numele Tatălui...
Dacă nu ești fiica mea, te pot adopta?
Cu voia ta.
Da.
În cazul ăsta, orice s-ar întâmpla,
ne vom descurca.
Spuneți-mi din nou de ce sunteți aici.
Exact cum am convenit, dragul meu Nubar.
Validarea cotelor tale
după un avans de 55% din deficitul temporar.
E doar o întâlnire simbolică, o formalitate.
Liesl, evident, are un scop suplimentar, cum știi.
Tata a promis că va aranja să te pot acuza personal.
De aceea sunt aici.
De ce aș fi ucis-o? Nu era soția mea.
O grenadă?
Mulțumesc, am și eu una.
Ce grupă de sânge ai, Liesl?
Habar n-am. Nu mi-a fost identificat, din câte știu.
Ai ochii mei.
Nu ți s-a spus niciodată?
Nimeni nu i-a spus vreodată că seamănă cu cineva.
Aștept afară.
Liesl nu e fiica ta.
Nu-mi pasă.
Un lucru pe care n-o să-l știi niciodată, fiindcă îți e interzis.
Adevărul.
Deși, probabil, a fost secretarul tău administrativ de atunci.
El e tatăl.
De fapt, cred că știu sigur. Curios că nu ți-ai dat seama.
Și chiar dac-aș fi ucis-o, n-aș recunoaște niciodată.
Am inventat minciuna aia
- ca să te păcălesc. - Dar era adevărat.
O dovedește grupa de sânge, se pare.
Ai sângele meu și al ei?
Am sângele tuturor.
- Ba nu. - Ba da.
Ba nu.
Se spune că ți-ai ucis toate soțiile.
Stai.
Pun asta, ca să nu pot minți.
N-am ucis-o pe acea soție, mama ta, și nici pe altele.
Merg până la a spune că aș fi total incapabil.
Orice s-ar spune despre mine, pe la spate, de oricine ar fi...
Și nu sunt antrenat să păcălesc poligraful.
De unde a apărut?
Nu-mi amintesc.
Atunci deschid cutia.
Tatăl meu de ziua lui.
Unchiul meu, zece pe linie.
Mama mea în ziua nunții.
Un pachet de șase fiole de gaz toxic.
Un timbru rar, o monedă de aur, o cheie universală,
scrisori secrete...
bunicul meu.
O parte din el, doar cenușă.
Iau una.
E un proiect de o ambiție năucitoare,
dar situat integral într-o zonă de război perpetuu.
În următorii 150 de ani, prefer să vând arme, bombe și muniție.
E afacerea familiei.
Refuzul meu e definitiv.
Deci îți retragi toată investiția
încălcându-ți promisiunea.
Înjunghiindu-i pe toți pe la spate dintr-o singură lovitură.
Da.
Atunci de ce ești aici?
N-am rezistat.
Acopăr eu deficitul.
Tot ce avem, întreaga avere plus încă ceva.
Continui ca asociat de capital fără posibilitate de recuperare
și tot rămân legat de datorii și deficite.
Bine. O fac.
Sclavii vor fi plătiți.
Foametea va lua sfârșit.
Îi vom învinge pe birocrați.
Și cel mai important proiect al vieții mele va deveni realitate.
Fără noi.
Nu vreau averi.
COMBINAȚIE CONCEPTUALĂ A MAI MULTOR PROIECTE
Am plăcerea de a vă prezenta
prima demonstrație simbolică a recoltei abundente din deșert,
înflorită din adâncurile Pământului bogat în elemente...
Sir Nubar cere o altă întrevedere.
Rahat.
Mă întorc imediat.
Da, dragul meu Nubar, cu ce te pot ajuta?
M-am răzgândit. O fac.
Minunat. Știam eu.
Nu acordul de afaceri. Refuzul meu e definitiv.
Mă refer la asasinarea ta.
Deci tu ești dușmanul care tot încearcă să mă ucidă.
Da.
Fiul tatălui meu, fratele meu vitreg.
Da.
Am sângele tuturor.
- Ba nu. - Ba da.
N-o să mor.
Nu mor niciodată.
Ești mai rău ca mine.
Nu ești om. Ești biblic.
Nu te poți opri? Nu mă poți lăsa în pace?
De ce simți nevoia să mă asasinezi?
Știi răspunsul. Nu trebuie spus.
„Cine pe cine poate bate”, se spunea.
Să dialogăm.
Când mă rog, nimeni nu-mi răspunde.
Doar mă prefac că o face.
Apoi fac ce-mi imaginez că mi-ar sugera Dumnezeu.
De obicei, e evident.
Amin.
CUTIA 5 - CHEZ ZSA-ZSA EPILOG
Pacea fie cu tine, Maică Stareță.
„Capitolul Unu. Cedric nu știa nimic... ”
Noile noastre locuințe, modeste, înguste, spartane și dărăpănate,
sunt totuși fascinante și versatile.
„Dar tatăl său murise când el era foarte mic. ”
Băieții, spre bucuria mea, încep în sfârșit să înflorească.
Aici mi-am găsit un scop.
„După moartea tatălui său, Cedric descoperise că e mai bine... ”
Agentul Karlsen a demisionat ca agent dublu
și a acceptat un post permanent la școala primară locală.
Ca prietenul nostru, gândacul plebeian,
care are un exoschelet similar și nu-i pasă de prădători.
Mama mea vitregă a rupt scurta uniune cu tatăl meu.
Și unu, și doi, și trei, și patru.
Energiile antreprenoriale ale tatălui meu
par întărite de austeritatea sărăciei noastre.
Spune-i că e binevenit, nu-l lăsa să plece.
Îi admir reziliența și ambiția.
Deși nu cred că vin de la Dumnezeu.
Complotul Fenician crește în profunzime și anvergură.
Pentru civilizație poate fi un pas înapoi.
Dar sunt sigură că nu puține vor fi faptele bune pe care le va produce.
Te-ai vedea căsătorită cu un om ca mine?
E o întrebare sinceră.
- E sintetic? - Nu. Da.
Cred. Nu știu.
E același. Verișoara Hilda l-a returnat.
I-am cerut tatălui tău acordul și mi l-a dat ca să ți-l ofer ție.
P.S. Și azi e un bucătar excelent.
Și spălător de vase.
Două whisky-uri.
Ai acceptat?
Temporar.
Inimi.
ÎN MEMORIA LUI FOUAD MIKHAEL MAALOUF
NĂSCUT ÎN BETLEEM, MORT ÎN LONDRA
O VIAȚĂ TRĂITĂ LA UMBRA CEDRILOR LIBANULUI
Traducerea și adaptarea: jarvis