Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Не! Не!
Да.
Не.
Не, не.
Моля те.
Не мога да умра отново.
Не мога повече.
Моля те, не отново.
Не.
Недей, моля те!
Не!
ДО ЗОРИ
Има изгледи за дъжд.
Какъв е планът, щом пристигнем?
Някакъв ритуал ли ще правим?
Не съм подготвена.
Не говоря за твоите дивотии.
По-скоро церемония за завършек.
Това е краят на обиколката ни. Не научихме нищо ново,
но нека отбележим случая.
Като да отпразнуваме провала си ли?
Да. Все едно.
Не знам какво очаквахме.
Хората обикновено не търсят ли завършек?
Без такива.
Тя изчезна, не е мъртва.
Разбира се. Само попитах.
Чакай, моля те, не трий.
Само гледай.
Виж, можех да се сбогувам с теб по друг начин.
Можех да постъпя различно след смъртта на мама.
Просто не можех да остана в онази къща.
Не е късно да дойдеш при мен.
Знам, че решението не е лесно,
но ми се обади, моля те.
Липсваш ми.
ХАРТЛИ
Зловещо е, че година по-късно пак сме тук. - Макс!
Какво?
Само че е прав.
Зловещо е и малко тъжно.
Прощавай, Кловър.
Да се хванем за ръце.
Не. - Стига, Мегън.
Правили сме го навсякъде.
Иначе ще изглежда недовършено.
Кловър знае, че имам способности.
Способности ли?
Най-голямото ти постижение беше,
че усети връзката на баща ти с майката на Макс.
Бях права. - Помниш ли, Кловър?
Всички усетихме, като ги чухме в гаража.
Говорите за майка ми.
Нека опитаме, моля ви.
Сигурно е изчезнала скоро след видеозаписа
и това е важно.
Всички го усещаме, затова нека се свържем с остатъчната й енергия.
Няма проблем, да го направим.
Добре, супер.
Хайде. - Добре.
Така.
Хайде всички.
Затворете очи.
Изключете се за всичко.
Представете си го като старо радио или телевизор.
Понякога улавяш сигнал,
но през повечето време е само бял шум.
Продължавайте.
Забавете дишането.
Вдишваме.
Издишваме.
Вдишваме.
Издишваме.
Вдишваме.
Издишваме.
Боже! - Пазете се!
Отдръпнете се!
По-бавно!
Боже. - Какво беше това?
Да опитаме отново.
Кловър?
Кловър! - Макс.
Недей, остави я за малко.
Не забравяй защо те заряза.
Не тя, аз скъсах с нея.
Защото не я оставяше на мира.
Откога си станала експерт?
Моля? Какво намекваш?
Още от дете винаги си се нуждаела от връзка.
Така ли? - Не е вярно.
Преди 6 месеца беше с един също като теб.
Преди него - с момиче също като теб.
Джулия. - Джулия ли?
Откога сте заедно?
От три месеца.
Дано изчака да скъсате, след като се върнем.
Макс.
Ако не, имате ли номера на Джулия?
Майната ти.
Здравейте.
Здрасти.
Само това е.
Два долара.
Благодаря.
Видях ви с приятелите ви там.
Какво беше това?
Нещо като моливен кръг ли?
Нещо такова.
Благодаря. - Моля.
Тук ли бяхте миналата година?
И миналата, и по-миналата,
и по-по-миналата,
и така нататък.
Всяка година е едно и също,
но по-различно.
Разбира се.
Може ли да попитам нещо?
Изглежда ли ви позната?
Красавица.
Много прилича на теб.
Изчезнала е, нали?
Не съм казала това.
Не си първата, която идва
да пита дали съм виждал някого.
Много хора ли изчезват тук?
Тук ли? Не.
Но нагоре по пътя в Глор Вали
хората си имат проблеми.
В Глор Вали?
Да.
Днес си много нацупен.
Може ли да ви кажа нещо?
Казахте, че ще поизлезем извън града.
Не знаех, че ще проследяваме последния път на сестра й.
Трябва да кажа
като бъдещ психолог...
Да, благодаря.
Като бъдещ психолог не знам дали това е най-доброто за Кловър.
Намеренията са добри.
Може би това й е нужно, за да продължи напред.
Или може да я предизвика...
да направи нов опит.
Тогава защо дойде, щом мислиш, че е лоша идея?
Само за да си с Кловър ли?
Защото за да преодолеем гадостите, трябва да сме заедно.
Нека не се обвиняваме за сегашното положение.
Ако ще виним някого, това е Мелани.
Майка им тъкмо е починала.
Не е трябвало да оставя Кловър, това е егоистично.
Хора.
Знам къде е изчезнала Мел.
Всичко е наред. - Това е откачено.
В колата е най-безопасно.
Стига глупости, Макс.
Всички го знаят. - Макс, не говори така.
Може ли да обърнем? - Какво толкова казах?
Ще ни урочасаш. Някой казва нещо такова,
Ейб се блъска и всички загиваме.
Затова не казвай нищо.
Ейб, моля те, обърни.
Не, обръщах вече два пъти.
Ами обърни пак.
Така няма да стигнем никъде.
Спри колата, не се вижда нищо.
Дори не чувам мислите си.
Какво?
Гледай ти.
Какво става?
Повдига ми се.
Да.
ИНФОРМАЦИОНЕН ЦЕНТЪР
Мегън?
Виждате ли това?
Около нас е.
Тази аномалия си има име.
Така ли? - Да.
Как се казва?
Не знам, не помня.
Но е готино.
Каквото и да е,
да се качваме в колата и да си вървим.
Няма да мина през тази буря отново, ще изчакаме.
Или може да намерим друг път.
По дяволите.
Имате ли сигнал?
Аз да.
Лош сигнал.
Чудно.
Май беше "водна стена".
Какво?
Май се наричаше "водна стена".
Пълна измишльотина.
Не, оттам е името на песента.
Какво?
Може някой вътре да ни упъти.
И ще съставим план.
Да. - Добре.
Добра идея.
Ама че откачено.
Ехо?
Има ли някой?
По дяволите.
ТОАЛЕТНА
Май отдавна не е идвал никой.
Къде са хората?
ГОСТИ
Забавно.
ИЗЧЕЗНАЛ
Кловър?
Мел?
Кловър!
ИЗЧЕЗНАЛА
Кловър!
Макс?
Нина Рим
ИЗЧЕЗНАЛА
Майчице.
Кловър?
Добре ли си?
Сякаш зърнах някого.
Хайде да влезем вътре.
Мелани Пол
По дяволите.
Какво има?
Виж.
По дяволите!
Хора.
Елате да видите.
Няма никакви подробности.
Дата на раждане, ръст, тегло, къде са видени...
Не пише дори на кого да се обадиш.
Какъв е смисълът?
И аз открих нещо.
ДОБРЕ ДОШЛИ в ГЛОР ВАЛИ
"Глор Вали" - това е.
Тук е изчезнала Мел.
Нея чух в дъжда.
Какво?
Нищо не разбирам.
Някой извика името ми. Сякаш беше Мел,
но не си позволих да повярвам.
После идвам и виждам това.
Кловър, звучиш странно.
Казвам ви, тя беше. Погледнете.
По дяволите.
Да, нали?
Някой от вас ли го обърна?
Макс?
Не. Какво общо има?
Преди не беше обърнат.
Чакайте.
Чувате ли?
Да.
Къде е колата?
По дяволите.
Моята кола ли е?
Влизайте.
Бързо вътре.
Там ли ще стои?
А ние тук ли ще стоим?
Какво да правим?
Проверете си телефоните.
Откакто сме тук - нищо.
Тук трябва да има телефон.
Щом искаш, потърси го.
Аз ще наблюдавам този.
По дяволите.
Защо под земята има прозорци?
Ето телефон.
Има сигнал.
Сигурно някой се занася с нас.
Всичко ще бъде наред.
Не работи.
Освен ако...
Какво?
Освен ако това не се е случило и с Мелани.
Чува ли ме някой?
Ало?
Хора?
Ще проверя и се връщам.
Става ли?
Добре.
Ало?
Има ли някой?
Ейб?
Това Нина ли е?
Какво става?
Отивам да проверя. - Добре.
Бързо, скрийте се!
Моля те.
Мел!
Леле!
Как така съм още жив?
Ти беше убит.
Видях го.
Аз също умрях.
И теб ли уби?
Чакай, ами другите?
Да вървим.
Добре ли сте?
Какво стана? - Не знаем.
Мегън.
Къде е Ейб?
Ейб? - Тук съм.
Май сме яко прецакани.
ИЗЧЕЗНАЛА
По дяволите.
Сега то ни държи.
Защо казваш "то"?
Не съм сигурна.
Знам само, че го усещам по-силно от преди...
Да се махаме оттук, докато можем.
Не! Той може да е навън.
Нямаше никого. И джипът е тук.
Да го вземем и да се махаме.
Не мисля, че можем.
Не се знае, не знаем нищо.
Знам, че преди 10 минути ти беше убит.
Знам, защото го видях!
Видях го точно преди и аз да бъда убита!
А сега пак съм тук и името ми е в онази книга като това на Мел.
Кой знае какво я е сполетяло.
Значи нощта започва отново?
Като в някакъв кошмарен филм, само че наистина?
Има много такива филми.
Миналия път не стана така.
Значи не е като в онези филми.
Това е важно.
И това също.
Мамка му!
Ейб? - По дяволите!
Мамка му.
Мегън. Добре ли си?
Сега е различно.
В какъв смисъл?
По-лошо е.
По дяволите.
Добре, ами...
Само да знаеш,
онези психо неща, когато получаваш сигнали и разни такива...
Вече ти вярвам.
Мегън!
Мег. - Мегън!
Какво става?
Мегън?
- Къде отиде?
Мегън?
Какво става? Къде е тя?
Къде изчезна?
Чуйте.
Мег?
Има ли някой там?
Помогнете ми! Моля ви!
Кой е там?
Този град с право беше прокълнат. Всички тук сме грешници.
Накарай го да спре. Искам да умра. Моля те, остави ме да умра.
Къде е мама?
Мамо?
И тогава изведнъж ми се нахвърли, но не беше тя.
Никой няма да ни спаси.
Ще гледат как умираме отново и отново.
Някой виждал ли е Томи?
Косата, костите ми, моля те.
Това ни причинява то.
Нека да свърши.
В какво се превръщаме...
Не си спомням името си.
Моля те, убий ме.
Искам само да свърши.
Не го пускайте!
Чакайте! Не я докосвайте!
Защо?
Може да сте следващите обладани.
Не можеш да бъдеш обладан с докосване.
Трябва вярата ти да е слаба.
Аз имам много вяра.
Дали онова нещо, което направи това, още е тук?
Не знам.
Тя каза, че нещо идва.
Хайде.
Не виждам никого.
Има ли някой там?
Мелани?
Кловър! Божичко, ти ли си?
Пусни ме да вляза, моля те. - Мел.
Чакай, чакай. Спри.
Мегън каза да не го пускаме.
Моля те, помогни ми!
Ще ме убие! - Мелани.
Не, чакай.
Нещо я наранява! Трябва да й помогнем.
Мел!
Мел.
Макс.
Помощ!
Мелани.
Какво е това?
Там нямаше къща.
Кловър!
Помощ!
Моля ви, помогнете ми!
Макс, добре ли си?
Кловър!
Не! Не!
Не, не.
Не, не!
Не!
МАЙНАТА Й НА ВЕЩИЦАТА ОТ ГЛОР
По дяволите!
Кловър!
Чакай малко! Спри.
Какво правиш? Да й помогнем!
Моля?
Тя е мъртва, изхвърча на 10 м.
Нека да я приберем, може още да е жива.
"Още". Сам го каза. Възможно е, но не знаеш.
Трябва да отидем за помощ, както смятахме първоначално.
Мегън каза, че то няма да ни пусне. - Каза много неща.
Нина.
Хайде, не може да си съгласна.
Явно си имаме работа с нещо много сбъркано, Макс.
Нещо, за което не сме подготвени.
Единственият начин да се справим, е да останем заедно.
Ти го каза.
Мислиш, че така ще я върнем ли?
Ейб!
Ако се измъкнете оттук,
вървете на майната си.
Чакай... Макс!
Какво?
Само ще потърсим помощ.
Защо му каза това?
Защото сега той ще умре.
Звучеше като нещо, което ти би казала.
Само че те знаят, че не го мисля.
Кловър, Макс и Мегън
са хората, които винаги са били в живота ми.
Искаш ли да ги спасиш?
За да ги спасим, трябва да спасим себе си.
Мислиш, че можем просто да си тръгнем оттук.
Няма как да знаем, ако не опитаме, нали така?
Но ако останем тук,
ще ни се случи нещо много лошо.
Значи ще потърсим помощ. - Да.
Ехо?
Хей?
...от срутването на мината, унищожило града преди два дни.
Броят на жертвите още не е потвърден,
но властите се опасяват от най-лошото.
Не.
Моля те, пусни ме.
Искам да изляза.
Има само един изход.
Или преживяваш нощта, или ставаш част от нея.
Моля те, пусни ме!
Не.
Не, не!
Не!
Страдай.
Страдай като всички други в този прокълнат град.
Страдай, докато адът се отваря
и те поглъща.
Мамка му.
Кловър?
Не мога да оставя приятелите си.
Тръгваме. - Не.
Няма да оставя приятелите си. - Не, Нина.
Какво правиш? Отключи!
Отиваме за помощ. - Ейб, отключи. Не!
Боже мой.
Какво е това?
- Не знам!
Божичко.
Тръгвай!
Бързо!
Вратата още е заключена.
Заключена е!
Ейб?
Кловър.
Кловър?
Проклети клоуни.
Мамка му!
Кловър?
Май умряхме пак.
Да.
И това просто ще продължи?
Не знам.
"Или преживяваш нощта, или ставаш част от нея."
Няма вода...
Какво?
Някой иска ли?
Да, моля.
Добре.
Сигурна ли си, че тя каза това
за оцеляването?
И беше истинска вещица?
Мисля, че беше истинска вещица.
Тоест...
Да, мисля, че това каза.
Само това си спомням.
Ами...
Това означава, че има изход.
Какъв е той?
"Преживяваш нощта."
Ако издържим до зори, това може би ще свърши.
Ами втората част?
"Или ставаш част от нея."
Да, част от нощта, нали?
Значи, ако не се измъкнем, ще останем тук завинаги.
И това, както и това ще продължи да се случва.
Превръщаме се в нещо друго.
Нали го разбирате?
Значи оставаме тук до изгрев-слънце, както каза Макс.
Ами Мел?
Тя още е тук някъде.
Ако беше така, Мел щеше да е тук.
И всички онези хора на стената също щяха да са тук, но не са.
Къде са? - Боже.
Не сме дошли тук да търсим Мел.
Дойдохме с надеждата да намерим теб.
Каквато беше преди.
Надявахме се това да помогне да продължиш.
Да се върнеш към живота.
Ейб.
Добре ли си? - Ето, пийни.
Ейб.
По дяволите!
Божичко!
Влезе ми в устата!
Нина, спри. Водата!
Той пи вода. - Не пихме ли всички?
Божичко!
Какво да правим? - Не знам.
Трябва да помисля. Беше гадно.
Мег?
Не.
Мег?
Мегън? - Не, само това не.
Не.
Мегън.
Какво да правим, Макс? - Не знам.
Божичко.
Не знам какво да правя.
Помогнете ми.
Мегън, какво да направим?
Мегън.
Убий ме, Макс.
Какво? Не!
Моля те. Приятелите ни са мъртви.
Ние също пихме вода и сме покрити с тази гадост.
Трябва да започнем отначало и да съставим план.
Виж, пясъкът почти е изтекъл.
Скоро ще се зазори и може би ще оцелеем.
Ще се върнем, става ли? Дотук са само два пъти.
Видя подписите. Другите имат много повече пъти.
Нали? Ще се върнем.
Ще опитаме да ги спасим.
Моля те, направи го. Макс, побързай.
Не мога.
Макс, не.
Не мога. Съжалявам.
Ти?
Почти успя.
Почти!
Но не съвсем.
Няма да оцелееш, като стоиш, г-це Кловър.
Какво?
На друг расте ли му зъб?
Колко трябва да имаме?
Не знам, четен брой.
ТРАГЕДИЯ ПОРАЗИ ТРОПИЧЕСКИ РАЙ
Очевидно не става само да изчакаме.
Нещо тук трябва да ни помогне да измислим план.
САНАТОРИУМ БЛЕКУУД Д-р Алън Дж. Хил, главен психиатър
По дяволите, това е онзи.
Това е човекът от бензиностанцията!
Какво? - Това е д-р Алън Хил.
Някак е свързан с това място.
Какво му е специалното?
Преди 20 години в Глор Вали е имало инцидент в мина.
"Външни специалисти
потвърдиха, че причината е копаенето твърде надълбоко
и навътре под града, довело до гибелта на над 1100 души.
Специалистът по травми д-р Алън Хил беше доведен да работи с оцелелите."
Целият град е потънал в земята.
Затова няма други къщи.
Затова долу има прозорци.
Този етаж е бил над земята.
Там е входната врата.
Какво значение има?
Трябва да се въоръжим.
Добре, но ни трябва нещо по-сериозно.
Какво например?
Не, благодаря.
Ще се въоръжим с Библията.
Не и срещу маскиран маниак.
Не е само този психопат.
Всяка нощ ни убива нещо ново.
Да, но защо?
Помислете.
Ако беше все едно и също нещо, щяхме да спрем да се боим.
УЛИКИ
По-страшно е, когато не знаеш какво следва.
Този, който
или което
прави това,
иска да се боим.
Да, и се получава.
Май намерих нещо.
Едва ли ще помогне. Видеокасета?
Знанието е сила.
Супер, точно това ни трябваше.
Съжалявам.
Много въздействащо, Макс. - Само секунда.
Да те оставим ли за малко?
Млъквай, Ейб. - Добре де.
ПСИХИАТРИЧНА РЕХАБИЛИТАЦИЯ
ПОМОЩ
Моля те.
Какво правиш с мен? Защо продължавам да се връщам?
Защо са тези неща, които продължават да ме убиват?
Кой си ти?
Какво искаш от мен?
Пациентът показа признаци на глад и мускулна атрофия.
Какво ми става?
Но по-важното - силен страх, безпокойство,
чувство на безнадежност и пълно отчаяние.
В полза на експеримента ми,
травмата от преживяния ужас още витае,
като влияе както на оцелелите, така и на посетителите.
Колкото по-дълго беше в капан, толкова по-отчаян и уплашен ставаше,
а също и по-чудовищен.
Божичко, моля те!
Единайсет нощи. Това е най-голямата продължителност на експеримента ми.
Скоро тези емоции започнаха да се отразяват на тялото му
по още по-интересни начини,
превръщайки го в създание,
известно като Уендиго.
Неслучайно в психологията
Уендиго представлява крайния глад,
крайната нужда.
Това се случва с нас.
В това се превръщаме.
Вече разбирате.
Пусни ни.
Пусни ни!
Изход има,
но си има и цена.
Питай го как. - Ейб!
Как?
Някой трябва да умре.
Четирима може да си тръгнат, но един трябва да умре.
Не.
Друг път, гадино.
Чакайте. Нека поне го изслушаме.
Защо, да не искаш да се жертваш за нас?
Не.
Не можем да му вярваме.
За да се измъкнем, ни трябват някои отговори,
а този с отговорите е Хил.
Той е някъде тук. Усещам го.
КАРТА НА ГЛОР ВАЛИ
ИНФОРМАЦИОНЕН ЦЕНТЪР САНАТОРИУМ
Как ще ни помогне това? Градът е бил унищожен.
Може да е навсякъде.
Не навсякъде.
САНАТОРИУМ
Той е там.
Бил е. Нищо от това вече не съществува.
Трябва да го измъкнем от укритието му.
Искам да те видя очи в очи.
Кловър, какво правиш?
Той е ключът към всичко.
Това може да се уреди.
Но само ти, Кловър, без приятелите ти.
Не.
Кловър, не. Това е капан, както и всичко тук.
Всъщност е добра идея. - Млъквай, Ейб.
Четвъртата нощ е, ще има още шансове.
Не се знае.
Другите подписи са много повече.
Ейб е прав.
Това е шансът ни. - Не го слушай.
Аз съм в гората.
Тук съм със сестра ти.
Може да ти позволя да я видиш.
Кло. - Точно така.
Кловър, недей. - Не.
Трябва да опитам.
Не. Кловър! - Оставете я!
Отдръпни се! - Пуснете я!
Какво ти става? - Какво?
Нина!
Кретен такъв!
Не мислех, че ще го направи.
Напротив, знаеше и се възползва, проклет страхливец!
Да я намерим, преди да стане необратимо.
И после? - Ще я намерим
и ако вече е мъртва, ще се избием и ще започнем отначало.
Добър план.
Първо Ейб.
Чакайте.
Започваме отначало...
И после?
Ще бягаме, докато изчерпим шансовете си?
Сериозно ли?
Не искам да живея, защото някой друг е мъртъв!
Защото Кловър е мъртва! - Виж ни!
Колко още смърт можеш да понесеш? Честно.
Тя няма ли вече два опита за самоубийство?
Така не й ли даваме каквото...
Какво ти става, Нина?
Отивайте за Кловър, иначе ще оставим мъртви двама души.
Тръгвайте.
Моли се да я намерят.
Тук съм!
Ето ме.
Не.
Не...
Не, моля те! Моля те.
Не, не!
Моля те, моля те!
Моля те!
Не! Почакай!
Трябва да опиташ да оцелееш, Нина.
Ще го направя.
Но не и този път.
Страхувам се да умра, Нина.
Наистина да умра.
Аз също.
Но повече ме е страх да живея без приятелите си.
Първо него.
Какво?
Кловър!
Кло!
Майчице.
Кловър?
Кловър!
Там.
Какво?
Бягай!
Макс!
Ако мръдна, ще се счупи.
Добре. Дай ръка.
Държа те. Ще те изтегля на три.
Добре.
Едно, две, три.
Мег!
Кловър!
Макс!
Ти си тук.
Тук съм. Готова ли си?
Така.
Съжалявам. По дяволите.
Макс.
Мелани ли е?
Ела, хайде. - Мелани! Не!
Тук съм, държа те.
Мелани!
Съсипах всичко, Макс.
Какво?
Съсипах всичко. - Не.
Да. - Не.
Да.
Защо дойде за мен? Можехте да избягате.
Не. Ще имаме още шансове да се измъкнем.
Заедно.
Няма да те оставя.
Когато умрем,
но наистина,
дали ще имаме шанс да се върнем пак?
Надявам се, че не.
Защо?
Всичко е много по-ценно,
когато имаш само един опит.
Да.
Другите живи ли са?
Не съм сигурен за Ейб и Нина.
Ами Мегън?
Казах, че не знам за Ейб и Нина.
Но Мегън е мъртва.
Това стига, за да започнем наново.
Може да е за последен път.
Мисля, че можем да оцелеем всички.
Затова нека първо да умрем.
Знам. Всичко е наред.
Да.
Благодаря ти.
Да ти...
Само секунда, Мел.
Мел.
Чакай. Вземи това.
Не, Кловър.
Беше на мама. Вземи го. - Не, задръж го.
Поне изчакай да мине бурята.
Ще тръгвам, чака ме доста път до Ню Йорк.
Значи оставам сама.
Да.
Колко пъти те молих да дойдеш с мен?
Да си тръгнем.
Казах ти, не мога.
Не можеш да кротуваш цял живот, Кло.
Това не е живот.
Поне не бягам.
Мислиш, че бягам ли?
Поне бягам към нещо.
Към какво?
Към училище, нов град, нов живот.
Обичам те.
Но не мога да остана и да се превърна в нещо, което мразя.
Мел.
Мел, чакай!
Влачих те дотук.
Мислех, че сме те изгубили.
Има ли...
Има ли нещо на гърба ми?
Изглежда наред. - Мислиш ли?
Сякаш усещам нещо там.
От колко време сме тук?
Не знам, три или четири нощи.
Всъщност пет.
Пет нощи.
Не са пет.
Тринайсет.
Какво?
Минали са тринайсет нощи.
Виж в книгата.
Никой няма повече от 13.
Може да ни е за последно.
Не си ги спомням.
И аз.
Не сторихме каквото казахме.
Следващият път не беше последният, нито следващият или по-следващият.
Чакай.
Къде е Мегън?
По дяволите. Мегън.
Няма я там.
Ако й се е случило нещо?
Или е била първата докопана.
От кое?
От нощта.
"Или преживяваш нощта, или ставаш част от нея."
Не е казано, че ще ни се случи едновременно.
Защото нищо не е казано, Ейб.
Може да имаме различен брой шансове,
да е произволно.
Може да си прав.
Добре, чудесно. Какво да правим тогава?
Мегън просто вече я няма?
Защо не си спомняме нищо?
Защо не записахме нищо?
И без това щеше да изчезне, щом нощта започне наново.
Подписите остават. - И това е всичко.
Не съм ли записал нещо?
Майчице. Елате.
Вижте.
Колко много записи.
Какво?
Така...
Спокойно, ще го махнем.
Добре.
Не мърдай, ще го хвана. - Добре.
Ейб, внимателно.
Моля те, махни го. - Ейб?
Какво?
Махна ли се?
Няма ли го вече?
Да, вече го няма.
Падна ли?
Какво е това? - Кое?
Ужас. - Там ли е?
Спокойно. - Кловър, всичко е наред.
Още ли е на лицето ми?
Божичко.
По дяволите, заключено е.
Мамка му.
Какво е това?
Какво е това, по дяволите?
Човек ли е?
Какво е това, по дяволите?
Макс, да се връщаме.
Погледнете.
ОПАСНО
По стените има кръв. - Тихо, Ейб.
Какво е това?
Макс!
Умри!
Макс!
Умри!
Защо не умираш?
Мамка му, какво става?
Какво е това? - Какво, по дяволите?
Какво е това?
Нина! - Мамка му!
Нина! - Какво е това?
Ейб! Какво е това?
По дяволите!
Ще тръгна след него
и ще потърся нещо, което да ни помогне.
Трябва да опитам.
Мамка му. - Боже, идват.
Всички идват.
Да бягаме.
Ние само бягаме.
Нека започнем да бягаме към нещо.
За какво говориш?
Ще вляза в тунела.
Кловър, не знаем какво има там.
Може да е последната ни нощ. - Хубаво.
По-ценно е, когато имаш само един опит.
Съжалявам, че ви въвлякох.
Тук сте заради мен.
Мелани беше мое семейство, но вие - също.
Затова ще спася Мегън, ще убия Хил и ще ни измъкна оттук.
Приключих със смъртта.
Кловър.
Отиваме заедно.
Мамка му.
Хайде.
Майчице.
Какво?
По дяволите.
Това място е огромно.
Леко.
Внимавай.
Продължавай.
Това...
Не мърдайте.
Бързо!
Бягайте!
Бързо!
Нина!
Нина! Хайде!
Хайде!
Бързо!
Оттук! Насам!
Бързо!
Чакай, спри!
Мамка му.
Макс! - Ще намерим друг път!
Макс, не!
Намери Мегън!
Върви! Ще се измъкнем оттук.
Ей, кретен!
По дяволите.
Моля те, недей. Мел.
Това съм аз.
Обичам те, Мел.
Но ще се махна от този ужас.
Макс!
Мамка му.
Майната ти, изрод! Умри!
По дяволите.
Помощ!
Мегън! - Помощ!
Мегън! - Кловър!
Пази се!
Мегън, ще те измъкна оттук. Ще намеря ключ.
Побързай!
ПСИХИАТРИЧЕН ДОКЛАД Пациент: Кловър Пол
Интересна пациентка си, Кловър.
Далеч по-интересна от останалите.
Тежка депресия,
два неуспешни опита за самоубийство,
силна тревожност...
Изгубила си контрол, Кловър.
Личи от всяко чудовище, което срещна тук.
Всяко от тях е уникална проява на твоята психика.
За какво говориш?
Преследването от маскиран психопат е често срещано.
Всеки се чувства безпомощен по някакъв начин.
Пациент: Джошуа Уошингтън
Вещицата, разбира се, представлява потиснатостта.
Спонтанното самозапалване обаче
е голяма рядкост, Кловър.
Мисля, че то сочи
към твоите по-саморазрушителни наклонности.
Майната ти.
Ще измъкна приятелите си.
Само ти можеш да го направиш, Кловър.
Това място
се крепи на твоите несигурности и страхове.
Да не би да казваш, че всичко това е било в главата ми?
Нищо ли не е истинско?
Истинско е, разбира се.
Но ти си неговият двигател,
също като Мелани и всички останали,
които го караха да се движи, движи...
Помощ!
Чуваш ли, Кловър?
Приятелите ти ще умрат отново.
Тик, тик, тик...
Защо го правиш?
Защо ли?
Защото това изследвам.
Моята специалност е страхът.
Хора с травма като твоята
и места с травма като Глор Вали...
Когато ги събрах заедно,
травмата се превръща в ужас
и искрите
се възпламеняват.
Помощ! По дяволите, заклещен съм!
И създава
съвършения
кошмар.
По дяволите, идват! Моля те, помогни ми!
Но за да стане това
истински ефективно,
както вече казах,
винаги някой трябва да умре.
Идват! Бързо!
Да.
Но този път
това си ти.
Кловър!
Бързо!
Тръгвай.
Бързо.
По стълбата!
Хайде!
Има път нагоре!
Хайде!
Мегън, хайде.
Кловър!
Не, не!
Кловър! - Държим те.
Мегън!
Какво става?
Вижте - небето.
Успяхме.
Свърши се.
Боже.
Още една нощ ли ще оставате?
Превод: Милена Боринова