Všechny postavy a události v tomto seriálu jsou smyšlené.
Obchod se světlem
O 5 LET DŘÍVE
Vyspala jste se dobře?
Je ráno?
Ano, je.
Jsem v nemocnici?
Byla jsem tu celou dobu?
Na jipce jste byla měsíc.
Připadá mi to déle.
Berte to jako sen.
Občas si jen zdřímnete, ale připadá vám to jako věčnost.
Dobře.
Čas tady asi ubíhá jinak.
Opravdu?
Pořád zapomínám, kde jsem a co je za den.
To je delirium.
Žádný strach.
U pacientů po vážných operacích je to běžné.
Budete se muset léčit i po propuštění.
Nakonec si na to zvyknete.
Nevěděla jsem, jak krásné to světlo je.
Veselé Vánoce.
Džeongwon, chci pak chodit do jiné školy.
Mám jiný sen.
Za tohle vám děkuju.
Nechte si to.
Máte to ode mě k Vánocům.
Děkuju.
Ježíš taky vstal po třech dnech z mrtvých. Jste na tom podobně.
VRAŤ SE K NÁM, YOUNGDŽI!
Ani jste nezaváhala.
Chci být jako vy.
Lůžko B1, pohotovost!
Sakra.
Proč ten ventilátor pořád vypadává?
-Zavolejte primáře. -Ano.
Probírá se.
Spletl jsem se?
NEPŘEKRAČUJTE POLICEJNÍ PÁSKU PROBÍHAJÍCÍ VYŠETŘOVÁNÍ
Kde to jsem?
Pořád nejdou otevřít.
Co budeme dělat?
Počkáme ještě jeden den.
Dobře.
JMÉNO: LEE DŽIYOUNG POZNÁMKA: POHŘEB NAPLÁNOVANÝ
8 DÍL – SVĚTLO
Proboha.
MIMO SLUŽBU
Promiňte.
Pane, řiďte opatrně.
Kim Hyunmine.
Pořád nevíš, kdo jsem?
Pořád si na nic nevzpomínáš?
Cože?
Jak dlouho tu ještě budeš?
Kdy přestaneš?
-Proč mě nepoznáváš? -Hej…
-Proč? -Co to do vás vjelo?
Co vám je?
Miloval jsi mě vůbec?
Co?
Miloval jsi mě vůbec?
Co…
Co mám udělat?
-Ježíši. -Tihle lidé nás nevidí.
Vidíš mě jen ty.
Co to říkáte? Haló?
Hej. Promiňte, neslyšíte mě?
Kdy se na mě konečně rozpomeneš?
-Dochází mi čas! -Co…
Co to je?
-Proč o tom nevíš? -Co to k čertu je?
Co to sakra je? Proč to mám? Co se to děje?
Probuď se.
-Prosím, vzbuď se. -Cože?
Prosím, probuď se!
Promiň, proč jsem tě nepoznal?
Proč jsem tě nepoznal?
ZAPNUTO VYPNUTO
Bože.
Nejdou otevřít.
Bože.
Už nemůžeme čekat.
Vypačte dveře a připravte tělo.
Dobře.
Neplač.
Co budeme…
Co budeme dělat?
Co mám dělat?
Chci tě o něco poprosit.
Poprosit?
Ano… O co? Povídej.
Uděláš pro mě cokoli?
Ano, jistěže udělám.
Běž do obchodu se světly.
Cože?
Řekni jim, že něco potřebuješ.
A najdi žárovku, která se po přiblížení rozsvítí.
Musíš ji najít jakoby z vlastní vůle.
Když se k ní přiblížím? Co…
Nerozumím ti. Co to znamená?
Musíš najít svoje světlo.
Promiňte.
Taky jste mrtvý?
Já taky.
Promiňte.
Je to moje vina.
Promiňte.
Věděl jsem, že je něco s brzdami,
ale na zastávce čekali lidi
a autobus měla zkontrolovat až firma, aby to bylo levnější.
Zanedbal jsem to.
Promiňte.
Je to moje vina.
Kdybych jen věděl, co se stane.
Je to vaše vina.
Můžete za to jen vy.
Přesto jsem ráda, že jste se přišel omluvit.
Promiňte.
Moc mě to mrzí.
Nehodě se lidé nemohou vyhnout.
Máme smůlu
stejně jako vy.
Ale neobviňujte se z toho neštěstí,
protože se mělo přihodit nám všem.
Kam půjdete teď?
Nevím.
Budu hledat dál.
Nezbývá moc času.
Najdu přeživší a zavedu je do obchodu se světly.
Snažíte se je poslat zpátky.
Já taky.
Všechno bude zapomenuto.
Musíte je hledat dál.
Běžte do bytovky Somang.
Kde bydlíš?
V bytovce Somang.
Promiňte.
Moc se omlouvám.
Opravdu mě to mrzí.
Hledám už dlouho.
Ještě není pozdě zavést vás…
Promiňte…
Promiňte.
Mami.
Mami?
Čím mohu posloužit?
Sem dozadu nesmíte.
Vy mě neslyšíte?
Už jste mrtvá.
DŽOO HYUNDŽU
Bydlíš s mámou?
Ano, bydlíme samy.
Hyundžu je pořád naživu, že?
Musí sem přijít sama.
Nemůžete ji sem přivést?
Já nemůžu.
Slibuju, že se vrátím.
Yuhui.
-Yuhui. -Tati.
Tatínek je zpátky. Promiň, že mi to tak trvalo.
Už jsi v pořádku.
Co to…
Nechoď pryč.
Přišel jsem za tebou.
Cože?
Cestou jsem potkal tvoji mámu.
Vy ji znáte?
Nemohla mluvit.
Musím ti od ní něco vzkázat.
Vyslechneš mě?
Ale ne. Jste v pořádku?
Víš, proč takhle vypadám?
Ne.
Už jsme se setkali.
Poznáváš mě?
No…
Asi nevíš, co se ti stalo nebo kde teď jsi.
Jak to myslíte?
Ale ne. Pane!
Pane, jste v pořádku?
Promiňte, paní.
Nevidí nás.
Cože?
Vím, že je to matoucí.
Popřemýšlej o tom.
Až tomu porozumíš, dojde ti to.
Jak to myslíte?
Zapsala jsem si všechny? Dejte se do učení.
Mám hlad. Nezajdeme po hodině do večerky?
Musím něco zařídit mámě.
-Jasně. -Jasně.
Hej, pozveš nás?
Sakra, pořád jsem tady.
Dobrý den.
Pane.
Co se to děje?
Omlouvám se.
Za co?
Promiň.
Vážně jsem ti to chtěl říct.
Ne, počkejte chvilku.
Co se to děje…
Asi tě už nezvládnu zavést až do obchodu se světly.
Do obchodu se světly?
Povím ti, co ti chtěla říct tvoje máma.
Zoufale se snaží
poslat tě zpátky.
Ne, mami.
Já nechci, mami.
Ne.
Můžu s tebou zůstat?
Chci být s tebou, mami.
Prosím, mami. Já nechci jít.
Chci zůstat s tebou.
Ne, mami.
Ne!
Chci být s tebou!
Ne, mami. Ne!
Ne!
Ne, ty jsi tady.
Nechci odejít, mami.
Chci žít s tebou. Mami, prosím.
Chci zůstat s tebou.
Nechci odejít…
Mami…
Čeká na tebe táta.
Ne.
Mami…
Ne, mami. Neodcházej.
Chci být s tebou. Mami, neodcházej. Prosím.
Nemůžu s tebou zůstat?
Já nechci jít!
Neplač.
Dobře.
Hyewon.
Ano.
OBCHOD SE SVĚTLY
Čím mohu posloužit?
Sháníte něco?
Takže tohle je ono.
Probírá se.
Zavolejte primáře, že se probrala.
Dobře.
Hyewon, jsem zpátky.
Takže tahle je moje.
Ať se už nikdy nesetkáme.
Co se stane, když se rozbije?
Budu žít tady?
Lidé mohou žít kdekoli.
Pak budu žít raději s ní.
Jsi v pořádku?
Jo.
Těsně před smrtí se probudila.
Možná to byla terminální lucidita.
Asi viděla světlo. Pojď.
Udělej, co ti řeknu.
Dobře.
Teď běž.
Přijdu si pro tebe.
Musíš najít svoje světlo.
Čím mohu posloužit?
Přišel jsem, protože něco potřebuju.
Musíš ji najít jakoby z vlastní vůle.
Najdi žárovku, která se po přiblížení rozsvítí.
Na nic prosím nesahejte.
Říkal jsem, ať na nic nesaháte.
Není to z vaší vůle.
Hyunmine!
UNIVERZITNÍ NEMOCNICE EUGENE
O 3 MĚSÍCE POZDĚJI
Tak zatím.
Ať se ti pořád vede.
Proč se dobrovolně hlásíte na noční směny?
Tam byla pořád tma.
Cože?
Měj se.
-Na viděnou. -Nashle.
-Zatím.
Prý vás dnes propustí.
Youngdži.
Budete sem ještě muset docházet s nohou. A co delirium?
Ano, je to mnohem lepší.
To je dobře. Už bude jen líp.
Ale pořád jsem zmatený.
Nevím, kde jsem nebo co je za den.
Spí se vám dobře?
Čas od času ve snech bloudím.
Ale to nevadí.
Po probuzení pak bývám celý zpocený,
ale kupodivu mě to u srdce hřeje.
Tak jo.
-Tohle je pro vás. -Pro mě?
Ano, odcházíte. Na rozloučenou.
Ty jo.
Co to je? Nejsem přece dítě.
Sledujte tohle.
Tadá.
Abyste se neztratil ve tmě.
Už půjdu.
Na viděnou, Youngdži.
Pročpak? Máte v plánu se zase zranit?
Na to zapomeňte. Tady se říká sbohem.
Ať se už nikdy nesetkáme.
Dobře.
Počkejte, Youngdži.
Ano?
Tohle jsem už někde slyšel.
Co slyšel?
„Ať se už se nikdy nesetkáme“?
Ten muž je dost odměřený, ale přesto milý.
Cože?
Sbohem.
Světlo je krásně jasné.
Dobrý den.
Musíš najít světlo.
Musíš něco udělat!
Musíš najít světlo!
Musíte najít světlo.
Cože? Vy máte psa?
Ani nevím, jak jsem k němu přišel.
Asi došlo k další nehodě.
Mám tu dost obyvatel.
Kdo ví,
jestli se tu usadí,
nebo zůstanou jen dočasně.
Cestující vystupuje.
Autobus odjíždí.
Hyundžu.
Hyundžu? Hyundžu.
Jsme tady. Vzbuď se.
Jo. Jsme doma?
Nejsme doma. Jsi ve škole.
Jasně, ve škole.
Jsi v pořádku?
Jo.
Určitě chceš do školy, a ne do nemocnice?
Jo. Už nemám delirium, tati.
Dobře. To je moje holka.
Ano, jsem tvoje dcera.
Zmeškala jsem maturitu, ale stejně bych se měla vrátit do školy.
Chci vidět kamarádky.
Dobře, pak tě vyzvednu.
Ne, je to jen pár zastávek. Pojedu autobusem.
Ne, počkám na tebe po škole u brány.
Dobře.
Hyundžu.
Hodně štěstí. Zvládneš to.
Nezapomeň. Táta ti kryje záda, jo?
Dobře.
DŽOO HYUNDŽU
Zvládnu to.
Když už je po maturitě, máme čas dokončit skupinový projekt.
Protože tu Hyundžu nebyla, není v žádné skupině.
Ke které skupině se přidá?
Paní učitelko, můžu ho vynechat?
Proč?
Dlouho jsem tu nebyla, takže…
Ale jdi. To neříkej.
Neboj. Může se k nám přidat, že?
Ano, můžeš k nám.
Přidej se k nám.
-Ano, přidej se k nám. -Ne, k nám.
To je v pohodě.
Můžu si jít na ošetřovnu odpočinout?
Copak? Není ti dobře?
Ano.
Dobře, běž si odpočinout.
Běž si odpočinout.
Až se vrátíš, přidej se k naší skupině.
Tak jo, vážení.
Dokončete skupinový projekt a připravte se na prezentaci.
Ano.
OŠETŘOVNA
Je hrozná zima.
To místo bylo taky skutečné.
Mami, všechno si pamatuju.
Ani mě nevyléčili z deliria, abych na tebe nezapomněla.
Jsem ráda, že to místo existuje, mami.
OBCHOD SE SVĚTLY
Tati, to jsem já.
-Ahoj. -Bože, je hrozná zima.
Venku je úplná chumelenice.
Ahoj.
Bože, to je zima.
Mám pocit, že mi upadnou uši.
Tati, v kolik budeš zavírat?
Ráno. Měl bych mít otevřeno do východu slunce.
Bože, musíš být unavený. Měl bys zavírat dřív.
To nevadí.
Posaď se sem.
Dáš si bonbón?
Myslíš, že jsem dítě?
Pro mě ano.
Rozbalím ti ho.
Max si stěžuje.
Miluju, když sněží.
Pořád sněží stejně.
OBCHOD SE SVĚTLY
POSLEDNÍ DÍL – NEVYŘEŠENÝ PŘÍPAD
Co…
PARK SEONU
Není ti zima?
Nastydneš.
Díky, že sis se mnou povídala.
Není zač. Do které třídy chodíš?
Už jsme se párkrát potkaly. Nevzpomínáš si?
Mávala jsi na mě.
Opravdu?
Dokonce jsi se mnou mluvila.
Promiň. Myslela jsem, že jsem sama.
Nikdy jsem neměla kamarádku.
Pak jsi mě pozdravila.
Ale když jsi odešla, byla jsem zase sama.
Tak jsem tě sem sledovala.
Budeš se mnou kamarádit?
Taky mám tajemství.
Vylez ven.
Přišel jsem, protože se tu prý zjevil duch.
Tak už vylez.
To musím být zdvořilý?
Pane Kim Sanghoone. Vylezte, prosím.
Tak jste přišel zas.
Věděl jste, že se vrátím?
Když jsem řekl „přijďte zas“, kývl jste.
Co kdybychom si popovídali v klidu?
Nalijte mi šálek kávy.
Mám jen instantní.
Takže vy pijete jen instantní?
Nechtěl jste si promluvit v klidu?
Tak půl na půl.
Tváří v tvář je to divné. A ani nevím, kolik vám je.
Já myslel, že vám to nevadí.
Kdybych vás neznal, nebylo by to teď tak divné.
To mi připomíná.
Ani nevím, jak se jmenujete.
Jsem Yang Sungsik.
K čemu ty panáky?
Chtěl jsem to udělat.
Na pohřbu by se nemělo připíjet.
Ani pokud to zesnulý dovolí?
Nemohl jsem jít na váš pohřeb, protože jsem byl v nemocnici.
Ty sráči!
Co to máte s očima?
Chtěl jsem se stavit.
Až po odchodu z nemocnice jsem zjistil,
že jste mě zachránil.
Bylo to naléhavé.
Děkuju a omlouvám se.
Opravdu?
Snažil jste se mě navést do obchodu se světly, že?
Našel jste ho. Pak jste ale vyšel a bloudil dál.
Díky za záchranu.
Jen jsem plnil svou povinnost.
Co je vaším úkolem?
Posílám tam lidi, co by tu neměli být.
Tam nebo tady, tady nebo tam.
Ta žena, co se udusila při požáru.
Proto jste ji pronásledoval?
Neuvědomila si, že je mrtvá, když tomu tak bylo.
Připletl jsem se vám do cesty.
Jen jste plnil svoji povinnost.
A co ten stařec v Seongnae-dong?
Byl jsem zvědavý.
A díky tomu jste mě dopadl.
Ty skvrny od jajangmyeonu, co jsem považoval za stařecké.
Duchové by jajangmyeon nejedli.
Žil dlouho sám.
Kvůli nohám nemohl chodit ven.
Dlouho hladověl.
Tak jsem mu před jeho smrtí naposledy donesl jajangmyeon.
CESTA KOLEM SVĚTA
Takže nezemřel sám.
Díky Bohu.
Co se tam stane s tím starcem?
Život vždycky začne nanovo.
To je těžké pochopit.
Mimochodem,
co tady děláte?
Jen jsem se stavil. Už se nevrátím.
Takže?
Musím odejít.
Lidé mohou žít kdekoli.
Mimochodem,
máte výjimečné oči, skutečně bystré.
Vidíte věci, které ostatní nevidí.
V noc nehody jste viděl tu ženu.
Ne každý vidí duchy.
Vážně?
Mě taky vidíte.
To je pravda.
Ale co budu dělat?
Kvůli té nehodě je teď moje místo volné.
Takže?
Už to nemůžu dělat.
Musím se tam přestěhovat.
Přijmete je?
Budete toho mít hodně.
Chcete říct, že je hodně nevyřešených případů.
Budu pokračovat v tom, co jsem dělal.
Bože, bolí mě tělo.
Kdopak se dnes probere?
Co?
Zdravím.
To je moje.
Dobře.
To jste vy, ta sestra.
Vy mě znáte?
Všude jsem vás hledal.
Kdo jste?
Proč jste mi to udělala?
Cože?
Měl jsem velké bolesti.
Proč jste se ke mně otočila zády?
Nerozumím vám.
Strašně mě bolí hrudník. Co mám dělat?
Běžte tamhle.
Viděla jste mě jenom vy, tak proč jste to udělala?
Proč mi to děláte?
Vy nevíte?
Jak to, že nevíte? Zatraceně!
Bože, sestro Kwon. Dlouho jsme se neviděli.
Yang Sungsik?
Mám moc práce.
Tak se mnou spolupracujte.
Porucha spánku, zapomnětlivost, halucinace a nejasné vědomí.
To jsou jasné příznaky deliria.
Asi 20 % pacientů na jipce má delirium.
V noci se zhoršuje, ale přes den je to lepší.
Berete léky. Ale prostředí…
Posloucháte mě? Pane Kim Hyunmine?
Co prosím?
Poslouchal jste mě?
Ano.
Paní doktorko, tohle všechno jsem slyšel nejmíň stokrát.
Prosím vás. Je mi divně.
Mám pocit,
že se zblázním. Je den, ale mně to připadá jako noc.
Všichni doktoři mi říkají to samé.
Poslouchejte mě.
Tvrdí, že moje přítelkyně, o které vůbec nevím, je mrtvá.
Ale já si opravdu vůbec nic nepamatuju.
Nevzpomínám si. Sakra!
Proč vždycky… Jsem v háji. Moje tělo je v háji.
Proč mi pořád říkáte to samé?
Uzdravujete se, pane Kime.
Ale v hlavě mám zmatek.
To je jen dočasný příznak deliria.
Sakra! Přestaňte to říkat a pomozte mi.
Tak zkusíme tohle.
Zbavte se okolních rušivých jevů.
Musíte snížit úzkost a zmatek.
Udělejte si ve věcech pořádek.
Mějte kolem sebe jen známé předměty a důležité lidi.
Musíte toho mít kolem sebe co nejméně.
Totéž platí pro emoce.
A omezte podněty.
Nechte si jen nezbytnosti a zbytek vyhoďte.
Všechno vyhoďte. Ukliďte si.
Dobře.
Zkuste to a uvidíme se příště.
PŮJDU TAM, KDE JSI TY
HYUNMIN JE NAŽIVU HYUNMIN NEZEMŘEL
POŘÁD ŽIJE
OSLAVÍME ZÍTRA JEHO NÁVRAT?
TOLIK JSI NÁM CHYBĚL! MĚLI BYCHOM ZAJÍT NA VEČEŘI
VŠICHNI MUSÍ PŘIJÍT NA OSLAVU HYUNMINOVA NÁVRATU
BEZVA
DĚKUJU
O 3 MĚSÍCE DŘÍVE
Je tohle můj konec?
Půjdete na lepší místo.
Lidé mohou žít kdekoli.
Už jsem tam byla.
Proč si mě tam nepamatoval?
Ostatní si na sebe pamatovali.
Tolik jsem se snažila, ale proč se na mě nerozpomněl?
Protože mě nemiloval?
Každý něčeho lituje.
Měla byste se přes to přenést.
Jsem zklamaná.
Jsem smutná a naštvaná.
Chybí mi.
Snad si na mě vzpomene a opět vysloví moje jméno.
Přijdu si pro tebe.
VYŘEŠENO
POHŘEŠOVANÁ PARK SEONU ZPRÁVA Z VYŠETŘOVÁNÍ
O co jde?
Víte, jak se před pár dny zbortila střední škola Džeongwon?
Měl jsem o tom napsat zprávu.
Proč? Musíme to vyšetřit.
Ti nahoře to zastavili.
Ti nahoře? Kdo?
Proč ji tu máte, a nevyšetřujete to?
Je tu jen kvůli výpovědi.
Tu noc vtrhla na místo činu. Nedokázali jsme ji zadržet.
Jste zraněná, slečno?
Ne, mně se nikdy nic nestane.
Co je to tentokrát? Bytovka?
Počkejte, stůjte.
-Co je? -Bydlíte tady?
-Ne. -Odejděte odsud.
-Takhle se mnou nemluvte. -Nechoďte tam.
Proboha, proč ne?
Je to nebezpečné. Odejděte odsud.
Co je? Proč je to nebezpečné?
Je v té bytovce duch nebo tak?
Kdo jste?
Proč jste tak hrubý? Kdo k čertu jste?
Detektiv Yang Sungsik z policejní stanice Gangdong.
Nezaměstnaný občan Kim Youngtak z Gangdongu.
Co jste to říkal o těch duchách? Vidíte věci nebo tak?
A co vy, detektive?
Odpovězte mi.
To má být výslech nebo co?
Mrtví lidé
plynutí času nepociťují.
Cože?
Takže je vidím…
takhle.
Dětští herci natáčeli v bezpečí pod dohledem zákonných zástupců.
Zvířata byla natáčena pod dohledem odborníků.
České titulky Terkas